Справа № 400/297/19
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2019 р.м. ОдесаСправа № 400/297/19
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

Коваля М.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області щодо відмови, викладеної в листі від 04.10.2018 №Б-7068/1-5315/0/20-18-СГ, у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності в межах території Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 10.09.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності в межах території Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області у відповідності до вимог частин 6, 7 статті 118 Земельного кодексу України та прийняти відповідне рішення у формі наказу; зобов`язати відповідача протягом 5 днів з дня набрання чинності рішенням суду подати звіт про його виконання.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач в інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах території Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. Однак, відповідач без наведення обґрунтованих правових підстав та прийняття належного рішення відмовив у задоволенні вказаних вимог. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, у зв`язку із чим вимушений звернутись до суду із цим позовом та ставити питання про зобов`язання суб`єкта владних повноважень повторно розглянути клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою у встановленому законом порядку.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 10.09.2018 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся в Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області із заявою, в якій просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,0 га ріллі за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, яка знаходиться на території Полільської сільської ради Веселинівського району Миколаївськох області із земель державної власності.

До клопотання заявником додано, у тому числі, графічний матеріал з кадастрової карти із визначенням місця розташування земельної ділянки орієнтовною площею 0,6 га в межах Подільської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області поряд із с. Поділля.

Розглянувши вказане клопотання, відповідач відмовив у його задоволенні, про що повідомив своїм листом від 04.10.2018 року №Б-7068/1-5315/0/20-18-СГ.

Як на підставу у відмові в задоволенні вимог позивача, відповідач послався на наявність розбіжностей у розмірі площі земельної ділянки в графічних матеріалах (0,6 га) та у відповідній заяві (1,0 га).

У відзиві на адміністративний позов відповідач пояснив, що вказані обставини позбавляють суб`єкта владних повноважень можливості встановити розмір земельної ділянки, яку прагне одержати у власність заявник.

Не погоджуючись із відмовою у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, посилаючись на її безпідставність і необґрунтованість, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про зобов`язання відповідача вчинити ці дії в судовому порядку.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з підстав, що узгоджуються із законом, а отже позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову вважає правильними, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно із п. "б" ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Аналіз наведених правових норм показав, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатом розгляду яких уповноважені органи приймають одне з відповідних рішень.

При цьому, самостійне визначення особою бажаного місця розташування земельної ділянки має значення для надання об`єктивної оцінки та відповіді на клопотання заявника, оскільки пошук такої ділянки до повноважень компетентного органу не віднесено.

Орієнтовні розміри бажаної земельної ділянки, які зазначаються у клопотанні про надання дозволу, повинні співпадати з орієнтовними розмірами бажаної земельної ділянки на графічних матеріалах. Вказане має значення для надання об`єктивної оцінки та вирішення вимог заявника, оскільки визначення розмірів ділянки та пошук відповідної ділянки до повноважень органу виконавчого влади не віднесено.

Судом першої інстанції під час вирішення спору вірно враховано, що у заяві позивач мав намір отримати у власність земельну ділянку орієнтовною площею 1,0 га. Водночас, графічні матеріали додані до клопотання відносно земельної ділянки площею 0.6 га.

Зазначені обставини, позбавляють відповідача можливості визначитись з орієнтовним розміром земельної ділянки, яку позивач бажає отримати у власність, у тому числі - із дійсним її місцем розташування.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необґрунтованість доводів позивача щодо невідповідності рішення відповідача вимогам чинного законодавства.

При цьому, колегія суддів з огляду на приписи ст. 2 КАС України вважає, що з урахуванням цих обставин, вимоги позивача про зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти рішення належної форми з приводу поставленого питання не призведе до захисту прав чи інтересу особи, яка звернулась із цим позовом, а відповідний висновок суду не буде направлений на ефективне відновлення порушених прав чи інтересу у розумінні норм адміністративного процесуального законодавства.

У зв`язку із чим, оскільки висновки компетентного органу про неможливість надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо земельної ділянки є правомірним, колегія суддів не вбачає підстав для зобов`язання відповідача повторно розглянути це питання для прийняття також рішення, але у формі наказу.

Рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

М.П. Коваль