Справа № 580/1117/19
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року справа № 580/1117/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гайдаш В.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Баклаженко Н.В.,

представника відповідача - Коваленко АП. (за довіреністю),

розглянувши по суті у порядку загального позовного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі - позивач) з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (вул. Смілянська, 57, м.Черкаси, 18036, далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 22.02.2019 №469 в частині звільнення позивача зі служби в Національній поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

- зобов`язати відповідача звільнити позивача зі служби в Національній поліції відповідно до рапорту від 13.02.2019 за власним бажанням.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що його протиправно звільнено зі служби в поліції згідно оскаржуваного наказу від 22.02.2019 №469 за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки позивач з 14.02.2019 по 01.03.2019 перебував на лікарняному. Також позивачем зазначено, що він 13.02.2019 надіслав до відповідача рапорт про його звільнення зі служби в Національній поліції з 13.02.2019 за власним бажанням, тому відповідач у відповідності до вищевказаних обставин зобов`язаний звільнити його зі служби в Національній поліції згідно поданого рапорту від 13.02.2019 за власним бажанням.

Позивач та його представник в судове засідання 10.07.2019 не прибули, представник позивача надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату через його зайнятість в іншому судовому процесі.

Відповідно до положень ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав, зокрема, перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Разом з цим, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки представником позивача до поданого клопотання про відкладення розгляду справи не надано підтверджуючих доказів зайнятості його в іншому судовому процесі, тому суд у відповідності до положень ст. 205 КАС України дійшов висновку про розгляд справи по суті в судовому засіданні 10.07.2019 за відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, проти задоволення позову заперечив, надав до суду письмовий відзив, в якому зазначив, що наказом відповідача від 15.02.2019 №388 у формі письмового провадження проведено службове розслідування щодо повідомлення про підозру слідчому відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Черкаській області лейтенанту поліції ОСОБА_1. у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України, що має ознаки дисциплінарного проступку. За наслідками проведеного розслідування затверджено висновок та винесено наказ від 22.02.2019 №469 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», згідно якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. Вказаний наказ був реалізований шляхом винесення наказу по особовому складу від 22.02.2019 №50 о/с про звільнення позивача зі служби в Національній поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). Відповідач вказав, що ГУНП в Черкаській області не було обізнано щодо тимчасової непрацездатності позивача, оскільки він не повідомляв свого безпосереднього керівника про перебування на лікарняному, тому вказана обставина не може слугувати підставою для скасування оскаржуваного наказу. Посилання позивача на те, що він 13.02.2019 надіслав до відповідача рапорт про його звільнення зі служби в Національній поліції з 13.02.2019 за власним бажанням, тому відповідач зобов`язаний звільнити його згідно вказаного рапорту, на думку відповідача, є необґрунтованим, оскільки вказаний рапорт від 13.02.2019 був надісланий позивачем поштовим зв`язком та отриманий ГУНП в Черкаській області 15.02.2019, що виключало фізичну можливість звільнити позивача зі служби в поліції 13.02.2019. На підставі вищевикладених обставин представник відповідача вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає до задоволення.

Заслухавши представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Позивач проходив службу в поліції на посаді слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Черкаській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 15.02.2019 №388 призначено службове розслідування за фактом повідомлення про підозру слідчому відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Черкаській області лейтенанту поліції ОСОБА_1. у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України, що має ознаки дисциплінарного проступку.

За наслідками проведеного розслідування затверджено висновок від 22.02.2019 та встановлено, що 19.09.2018 до чергової частини Черкаського відділу поліції надійшло повідомлення про те, що цього ж дня, близько 20.20 год. гр. ОСОБА_3 , проїжджаючи по проспекту Хіміків в напрямку вул. Першотравнева в м. Черкаси, на автомобілі ВАЗ 2101 здійснив наїзд на пішохода, який від отриманих травм загинув на місці події. 20.09.2018 за вказаним фактом відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП розпочато кримінальне провадження №0000214 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, проведення досудового розслідування доручено позивачу.

У подальшому, лейтенант поліції ОСОБА_1 . вступив у корупційні неділові стосунки з ОСОБА_3 , пов`язані з отриманням неправомірної вигоди. Так, 20.09.2018 позивач під час особистої зустрічі запропонував ОСОБА_3 надати позивачу грошові кошти в сумі 5000 доларів США за вжиття ним заходів, як слідчим у вказаному кримінальному провадженні, передбачених ст. 40 КПК України, щодо унеможливлення притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000214 та в подальшому його закриття.

З приводу вимагання позивачем неправомірної вигоди ОСОБА_3 звернувся до УСБУ в Черкаській області та 28.09.2018 за вказаним фактом Генеральною прокуратурою України розпочато кримінальне провадження №0002398 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в рамках якого було проведено ряд заходів, направлених на викриття корупційних діянь лейтенанта поліції ОСОБА_1 , зокрема встановлено, що позивач у період часу з 10.10.2018 по 20.12.2018 під час особистих зустрічей з ОСОБА_3 неодноразово отримував від останнього частини обумовленої суми коштів на загальну суму 3300 доларів США.

13.02.2019 на підставі ухвал Печерського районного суду м. Києва від 08.02.2019 працівниками Другого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м.Києві, та УСБУ в Черкаській області за місцями роботи та проживання лейтенанта поліції ОСОБА_1 проведено обшуки, в ході яких вилучено значну суму грошей, в тому числі і кошти, передані ОСОБА_3 в якості неправомірної вигоди. Цього ж дня лейтенанту поліції ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України, а 19.02.2019 відносно останнього обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Крім того, згідно протоколу оперативної наради СУ ГУНП в Черкаській області від 06.02.2019 № 38, керівництвом управління виявлено ряд недоліків при проведенні досудового розслідування у вищевказаному провадженні, вказано на забезпечення належного розслідування шляхом виконання слідчим наданих в порядку п. З ч. 2 ст. 39 КПК України вказівок. Таким чином, під час досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні за період з 20.09.2018 по 13.02.2019 позивачем в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України, п. 2 ч. З розділу VI Положення про органи досудового розслідування не проведено всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Також відповідачем під час службового розслідування встановлено, що позивач 14, 15, 18, 19 та 21 лютого 2019 року був відсутній на службі без поважних причин, що підтверджується матеріалами службового розслідування, зокрема поясненнями працівників відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП, а саме заступника начальника майора поліції ОСОБА_5, старшого слідчого в ОВС підполковника поліції ОСОБА_6, старших слідчих капітанів поліції ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9., а також поліцейських, які в період з 14 по 21 лютого 2019 року несли службу по охороні адмінбудівлі за адресою м. Черкаси, вул. Грибоєдова, 61, а саме: помічника дільничного офіцера поліції сектору превенції Черкаського відділу поліції ГУНП сержанта поліції ОСОБА_10, поліцейського БПОП ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_12, начальника конвою роти конвойної служби ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_4 ., молодшого інспектора-кінолога КЦ ГУНП капрала поліції ОСОБА_11., відеозаписами з камер відеоспостереження, розташованих в адмінбудівлі за адресою м. Черкаси, вул. Грибоєдова, 61, за 14, 15, 18, 19, 20 та 21 лютого 2019 року, які долучені до матеріалів службового розслідування. Таким чином, лейтенант поліції ОСОБА_1, свідомо допустив прогули шести робочих днів.

На підставі вищевказаних обставин ГУНП в Черкаській області видано наказ від 22.02.2019 №469 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», згідно якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. Вказаний наказ був реалізований шляхом видання відповідачем наказу по особовому складу від 22.02.2019 №50 о/с про звільнення позивача зі служби в Національній поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, за своїм внутрішнім переконанням, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Закон України «Про Національну поліцію» №580-ІV (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно зі ст. 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

У відповідності до частини 1 статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII (далі - Закон №2337-VIII) службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно до ст. 12 Закону №2337-VIII дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції..

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 13 Закону №2337-VIII дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Відповідно до п. 1 Розділу І Правил встановлено, що вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно із п. 1 Розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Пунктами 3 та 4 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Суд звертає увагу, що дотримання вищезазначених вимог Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII та Правил етичної поведінки поліцейських є обов`язком кожного поліцейського незалежно від того, перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції.

У відповідності до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Як встановлено судом із матеріалів справи, підставною для винесення відповідачем оскаржуваного наказу від 22.02.2019 №469 слугували висновки службового розслідування за фактом повідомлення про підозру слідчому відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Черкаській області лейтенанту поліції ОСОБА_1. у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.

Так, згідно протоколу оперативної наради СУ ГУНП в Черкаській-області від 06.02.2019 №38 керівництвом управління виявлено ряд недоліків при проведенні досудового розслідування у вищевказаному провадженні, вказано на забезпечення належного розслідування шляхом виконання слідчим наданих в порядку п. З ч. 2 ст. 39 КПК України вказівок. Таким чином, під час досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні за період з 20.09.2018 по 13.02.2019 позивачем в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України, п. 2 ч. З розділу VI Положення про органи досудового розслідування не проведено всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Крім того, відповідно до п. 3 ст. 91 Закону України «Про Національну поліцію» для поліцейських установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями. Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.

Наказом ГУНП в Черкаській області від 12.08.2016 № 1395 «Про затвердження внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та робітників ГУНП в Черкаській області» затверджено внутрішній розпорядок дня, яким визначено початок робочих днів з понеділка по четвер - з 9.00 до 18.00 годин, п`ятниця - з 9.00 до 16.45 годин, обідня перерва - 13.00 до 13.45 годин.

Службовим розслідуванням встановлено, що позивач 14, 15, 18, 19 та 21 лютого 2019 року був відсутній на службі без поважних причин, що підтверджується матеріалами службового розслідування, зокрема поясненнями працівників відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП, а саме заступника начальника майора поліції ОСОБА_5, старшого слідчого в ОВС підполковника поліції ОСОБА_6, старших слідчих капітанів поліції ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9., а також поліцейських, які в період з 14 по 21 лютого 2019 року несли службу по охороні адмінбудівлі за адресою м . Черкаси, вул. Грибоєдова, 61, а саме: помічника дільничного офіцера поліції сектору превенції Черкаського відділу поліції ГУНП сержанта поліції ОСОБА_10, поліцейського БПОП ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_12, начальника конвою роти конвойної служби ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_4 ., молодшого інспектора-кінолога КЦ ГУНП капрала поліції ОСОБА_11., відеозаписами з камер відеоспостереження, розташованих в адмінбудівлі за адресою м. Черкаси, вул. Грибоєдова, 61, за 14, 15, 18, 19, 20 та 21 лютого 2019 року, які долучені до матеріалів службового розслідування. Таким чином, лейтенант поліції ОСОБА_1, свідомо допустив прогули шести робочих днів.

Отже, наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку внаслідок порушення останнім службової дисципліни, яке виявилось у непритаманній поліцейському поведінці, підтверджено наявними у матеріалах адміністративної справи доказами.

Щодо посилання позивача на те, що його було звільнено під час перебування на лікарняному, то суд враховує, що згідно листків тимчасової непрацездатності позивач з 14.02.2019 до 01.03.2019 перебував на лікарняному, то суд зазначає наступне.

Згідно з поясненнями позивача, представника відповідача та змісту позовної заяви, про перебування на лікарняному ОСОБА_1 не повідомляв кадрову службу ГУНП в Черкаській області та свого керівника, тому відповідач про такі обставини об`єктивно обізнаний не був.

Так, відповідно до розділу IV Типових правил внутрішнього службового розпорядку, затвердженого Наказом Національного агентства України з питань державної служби 03.03.2016 №50 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.03.2016 за №457/28587, державний службовець повідомляє про свою відсутність на роботі свого безпосереднього керівника у письмовій формі, засобами електронного чи телефонного зв`язку або іншим доступним способом, які поширюються на позивача у спірних правовідносинах, оскільки за загальним правилом, під час вирішення справ цієї категорії пріоритетними є норми спеціальних законів, однак загальне трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному визначеному законі.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2015 року №21-8а15.

Таким чином, судом не встановлено протиправності дій відповідача щодо звільнення ОСОБА_1 в період його тимчасової непрацездатності, оскільки під час розгляду справи судом встановлено, що на момент прийняття оскаржуваного позивачем наказу, відповідач не був обізнаним та не міг бути обізнаним про тимчасову непрацездатність позивача, та, як наслідок, вказані обставини не обмежували право застосувати до нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, натомість позивач свідомо не повідомляв про свою тимчасову непрацездатність роботодавця.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача звільнити його зі служби , а саме з 13.02.2019 в Національній поліції відповідно до поданого рапорту від 13.02.2019 за власним бажанням, то суд зазначає, що вищевказаний рапорт про звільнення позивача від 13.02.2019 надійшов на поштову адресу Головного управління Національної поліції в Черкаській області лише 15.02.2019, тому відповідач правомірно відмовив позивачу у звільненні його зі служби в поліції з визначеної позивачем дати, а саме з 13.02.2019 (заднім числом), у зв`язку з чим позов в цій частині також не підлягає до задоволення.

Також суд звернув увагу, що станом на час надходження від позивача на поштову адресу Головного управління Національної поліції в Черкаській області рапорту (15.02.2019), наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 15.02.2019 №388 призначено службове розслідування за фактом повідомлення про підозру слідчому відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Черкаській області лейтенанту поліції ОСОБА_1. у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України, що має ознаки дисциплінарного проступку.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Гайдаш

Рішення складено у повному обсязі 16.07.2019.