Справа № 812/1395/17
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року справа №812/1395/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Сіваченка І.В., за участю секретаря судового засідання Токаревої А.Г., представника відповідача Ханіної М.О., діючої за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року у справі № 812/1395/17 (головуючий суддя І інстанції Чиркін С.М.), складене у повному обсязі 14 березня 2019 року у м. Сєвєродонецьк Луганської області, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 09 серпня 2017 року № Ф-865-17 та від 15 листопада 2017 року № Ф-865-17, -

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДФС у Луганській області (з урахуванням уточнень про ) про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 09 серпня 2017 року № Ф-865-17 на суму 29 658,80 грн. та від 15 листопада 2017 року № Ф-865-17 на суму 30 544,80 грн. (а.с. 2-7, 35-38 т.1).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано вимогу від 09 серпня 2017 року «Ф» № 865-17 про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, винесеною Головним управлінням ДФС у Луганській області в частині періодів квітень-грудень 2014 року, січень-грудень 2015 року, квітень-грудень 2016 року, січень-червень 2017 року в сумі 24 84,12 грн. Визнано протиправно та скасовано вимогу від 15 листопада 2017 року «Ф» № 865-17 про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, винесеною Головним управлінням ДФС у Луганській області в частині періодів: липень-вересень 2017 року в сумі 1 056,00 грн. В задоволені решти позовних вимог відмовлено (а.с. 75-77 т.1).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2018 року апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області залишено без задоволення, постанову Луганського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року залишено без змін (а.с. 120-122 т.1).

Постановою Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року касаційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області задоволено частково. Скасовано постанову Луганського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2017 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2018 року, справу № 812/1395/17 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 166-171 т. 1).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року позовні вимоги задоволені частково. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Луганській області від 09 серпня 2017 року № Ф-865-17 в частині визначення суми боргу з єдиного внеску за період з 01 квітня 2014 року по 31 липня 2017 року в сумі 16 201, 40 грн. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Луганській області від 15 листопада 2017 року № Ф-865-17 в частині визначення суми боргу з єдиного внеску за період з 01 квітня 2014 року по 30 вересня 2017 року в сумі 17 257,40 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 250-254 т.1).

Не погодившись із судовим рішенням, Головне управління ДФС у Луганській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Управління зазначило, що суд першої інстанції не врахував нарахування єдиного внеску за ІІІ квартал 2013 року у розмірі 1194,03 грн., яке підтверджується інтегрованою карткою позивача, відтак судом не в повній мірі досліджені докази у справі.

Вважає, що в нормах законодавства, регулюючих спірні правовідносин існує прогалина, з метою усунення якої подано відповідний законопроект.

Вважає, що недодержання правил законодавчої техніки при внесені змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2015 року № 911 не може бути підставою для звільнення платників податків від сплати єдиного внеску (а.с. 1-2 т. 2).

Представник відповідача в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просила суд її задовольнити та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 21 червня 2004 року, знаходиться на спрощеній системі оподаткування, місце проживання фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 (а.с. 71-72 т. 1) є платником єдиного внеску.

09 серпня 2017 року Головним управлінням ДФС у Луганській області сформовано вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-865-17, за якою недоїмка зі сплати єдиного внеску станом на 31 липня 2017 року у позивача становить 29 658, 80 грн., від 15 листопада 2017 року № Ф-865-17 на суму 30544,80 грн., у тому числі штраф в сумі 170,00 грн. та недоїмка за наступний квартал після вимоги від 09 серпня 2017 року (а.с. 8, 39 т. 1).

Зазначені вимоги є предметом спору у справі.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Луганській області від 09 серпня 2017 року № Ф-865-17 та від 15 листопада 2017 року № Ф-865-17 в частині визначення суми боргу з єдиного внеску за період з 01 квітня 2014 року по 31 липня 2017 року в сумі 16 201,40 грн. та за період з 01 квітня 2014 року по 30 вересня 2017 року в сумі 17257,40 грн. є протиправним та підлягають частковому скасуванню.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні, з наступних підстав.

Спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України), Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VІ від 08 липня 2010 року (далі - Закон № 2464), Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02 вересня 2014 року (далі - Закон № 1669) та іншими нормативно-правовими актами стосовно спірних правовідносин.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 страхувальники - роботодавці та інші особи відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону № 2464 виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464, платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Як вбачається з положень ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Стаття 25 Закону № 2464-VІ регламентує заходи впливу та стягнення, і частиною першою цієї статті передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону № 2464-VІ на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Пунктом 2 ч. 11 цієї статті передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції, зокрема за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (у редакції Закону до 01 січня 2015 року - 10 відсотків).

Спірним питанням даної справи є правомірність прийняття податковим органом вищезазначених вимог.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Станом на дату прийняття спірного рішення податкового органу (29 січня 2018 року) антитерористична операція, розпочата відповідно до вказаного вище Указу Президента України, не припинена.

З метою забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 1669-VІІ Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, який набув чинності 15 жовтня 2014 року (далі Закон № 1669).

Вказаним Законом № 1669, зокрема, внесено зміни до Закону № 2464 та доповнено його розділ VIII Прикінцеві та перехідні положення пунктом 9-3 наступного змісту: платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

Унормування вищенаведеної статті згідно до Закону України «Про внесення змін до розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці» № 219-VIII від 02 березня 2015 року відбулося зі зміною нумерації п. 9-3 на п. 9-4.

Зазначена норма проіснувала з 15 жовтня 2014 року до 01 січня 2016 року, внаслідок її виключення згідно із Законом України від 05 вересня 2016 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», але в повній мірі збереглася в Законі № 2464.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що пункт 9.4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 2464 (після внесення змін до Закону № 1669-VII Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-8) продовжує свою дію в часі.

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р), яке втратило чинність.

Місто Сєвєродонецьк Луганської області, на території якого розташовані Державна податкова інспекція у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області, в якій на обліку як платник єдиного внеску перебуває позивач, та Головне управління ДФС у Луганській області, яке прийняло спірне рішення, входять до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р (втратило чинність) і розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р (чинне). Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Суд апеляційної інстанції звертає увагу відповідача на той факт, що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення за порушення Закону.

З огляду на дію пункту 9-4 розділу VIII Закону № 2464 позивач звільняється від виконання зобов`язань платника єдиного внеску, встановлених частиною другою статті 6 Закону № 2464, у тому числі передбачених підпунктом першим частини другої цієї статті, а саме, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

Як вбачається з матеріалів справи спірні вимоги сформовані 31 липня 2017 року та 15 листопада 2017 року відповідно до статті 25 Закону № 2464-VІ, яка визначає заходи впливу та стягнення. За положеннями абзацу другого частини першої цієї статті її положення поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Саме за положеннями частини четвертої цієї статті орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що спірні вимоги про сплату боргу за період проведення антитерористичної операції є протиправними на момент їх формування та не приймає доводи апеляційної інстанції щодо невірного застосування вимог Закону № 1669 та змін внесених до нього. Посилання відповідача/апелянта на обов`язковість наявності у позивача сертифікату Торгово-промислової палати України для звільнення від сплати єдиного внеску, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки подання такого сертифікату не є обов`язковою умовою для звільнення від обов`язків платника єдиного внеску, а є умовою для списання недоїмки, що не є тотожними поняттями у розмінні п. 9-4 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464, а питання списання недоїмки не є предметом розгляду даної справи.

Щодо складових спірних вимог, суд апеляційної зазначає наступне.

Згідно з інформацією, зазначеною в картці розрахунку платника фізичної особи, складеної фахівцями пенсійного фонду за період адміністрування зазначеного внеску з 01 січня 2011 року по 30 вересня 2013 року заборгованість склала 10970,00 грн., у тому числі штраф застосований рішенням від 16 квітня 2013 року № 913 (а.с. 229-230 т. 1).

Штраф у розмірі 170,00 грн. виник за перший квартал 2013 року (а.с. 229 зворотній бік т.1), та був сплачений 25 квітня 2013 року (а.с. 195 т . 1).

Згідно із інформацією, зазначеною у розрахункових картках та інтегрованій картці позивача борг за 2011 рік склав 4010,30 грн. (а.с. 234 т.1), за 2012 рік склав 4 572,42 грн. (зворотній бік а.с. 233 т.1), за 2013 рік склав за І-ІІ квартал по 1194,03 грн. (а.с. 232, 233 т.1).

Таким чином, за 2011 2013 рік до передачі на облік з Пенсійного фонду до ДФС борг склав 10970,00 грн. з урахуванням штрафу, сплаченого та зарахованого в погашення боргу (а.с. 229 т.1).

14 листопада 2013 року відповідачем винесено вимогу від 14 листопада 2013 року Ф-565/565 на суму 12 164,81 грн., з яких недоїмка 11994,81 грн., штраф 170,00 грн. (а.с. 62 т.1).

Після передачі повноважень адміністрування єдиного внеску від Пенсійного фонду до органів доходів і зборів відповідач продовжував нараховувати борг, зокрема, за ІІІ квартал 2013 року 1 194,03 грн., IV-й квартал 2013 року борг - 1218,67 грн., та І-й квартал 2014року - 1267,95 грн. загальна сума до 01 квітня 2014 року склала 14 651,43 грн., який до 31 липня 2017 року склав 29 658,80 грн. (а.с. 48-55, 199-206) т. 1.

15 листопада 2017 року Головним управлінням ДФС у Луганській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-865-17, за якою недоїмка зі сплати єдиного внеску станом на день її формування становить 30 714,80 грн. (борг станом на 31 липня 2017 року в сумі 29 658,80 грн. + 1056,00 грн. наступний квартал) (а.с. 39, 200 т. 1)

Враховуючи те, що податковий борг до 01 квітня 2014 року склав 14 651,43 грн., борг за вимогою від 09 серпня 2017 року № Ф-865-17 має бути зменшений на суму безпідставно нарахованого боргу за період антитерористичної операції складає, а саме 29 658,80 грн. (борг за станом на 31 липня 2017 року) 14 651,43 грн. (борг станом на 01 квітня 2014 року) = 15 007,37 грн.

Борг за вимогою від 15 листопада 2017 року № Ф-865-17 має бути зменшений суму безпідставно нарахованого боргу за період антитерористичної операції складає , що складає: 30714,80 грн. (борг за станом на 15 листопада 2017 року) 14 651,43 грн. (борг станом на 01 квітня 2014 року) = 16 063,37 грн.

Суд першої інстанції в судовому рішенні вірно визначив суму наявного до 01 квітня 2014 року податкового боргу, однак допустив арифметичну помилку при вирахуванні безпідставно нарахованого боргу та помилково не врахував суму боргу за ІІІ квартал 2013 року 1 194,03 грн., відтак, судове рішення підлягає зміні.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність зміни постанови суду першої інстанції з частковим задоволенням апеляційної скарги.

В решті доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Оскільки позивач не оскаржувала рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не приймає її доводи у відзиві щодо скасування повністю спірних вимог.

Керуючись статтями 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року у справі № 812/1395/17 задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року у справі № 812/1395/17 змінити.

Викласти другий та третій абзац резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року у справі № 812/1395/17 в наступних редакціях:

«Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Луганській області від 09 серпня 2017 року № Ф-865-17 в частині визначення суми боргу з єдиного внеску за період з 01 квітня 2014 року по 31 липня 2017 року в сумі 15 007 (п`ятнадцять тисяч сім) гривень 37 копійок.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Луганській області від 15 листопада 2017 року № Ф-865-17 в частині визначення суми боргу з єдиного внеску за період з 01 квітня 2014 року по 30 вересня 2017 року в сумі 16063 (шістнадцять тисяч шістдесят три) гривні 37 копійок.»

В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року у справі № 812/1395/17 залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 08 липня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 липня 2019 року.

Судді Т.Г.Арабей

І.В. Геращенко

І.В. Сіваченко