Справа № 440/665/19
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/665/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді - Слободянюк Н.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубінчина О.М.,

представника позивача - Приходько О.Я.,

представників відповідача - Орлової М.Є., Харченко Н.А.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Нафтогазвидобувного управління "Полтаванафтогаз" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» в особі Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16 листопада 2018 року /т. 1 а.с. 5-12/.

В обґрунтування позовної вимоги позивач зазначив, що штраф згідно оспорюваного податкового повідомлення-рішення застосований до позивача як до уповноваженої особи за договором про спільну діяльність поза межами строку, встановленого статтею 102 Податкового кодексу України; до перевірки своєчасності сплати позивачем рентної плати бралися податкові розрахунки з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІІ квартал 2015 року, а тому штраф накладений на позивача за затримку сплати грошового зобов`язання із іншого платежу, ніж вказаний у податкових розрахунках за ІІІ квартал 2015 року; відповідно до висновку судово-економічної експертизи № 16 від 08 лютого 2019 року, складеного ТОВ «Бюро судово-економічної експертизи та аудиту «І.В.А.» на замовлення НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта», висновок акта перевірки № 9555/16-31-52-12-21/403739509 від 22 жовтня 2018 року щодо несвоєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з рентної плати за ІІІ квартал 2015 року документально не підтверджується.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, а також призначено справу до розгляду в загальному позовному провадженні із визначенням дати проведення підготовчого засідання /т. 1 а.с. 2-3/.

29 березня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву /т. 2 а.с. 11-14/, в якому відповідач зазначив, що залишок несплачених узгоджених податкових зобов`язань з рентної плати за ІІІ квартал 2015 року в сумі 6107673,80 грн сплачений позивачем 19 лютого 2018 року платіжним дорученням № 2 від 15 лютого 2018 року із затримкою на 823 календарних дня, у зв`язку з чим до позивача застосовано штраф у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України. Висновок № 16 від 08 лютого 2019 року, що складений експертом ТОВ «Бюро судово-економічної експертизи та аудиту «І.В.А.» Скриль Н .В . на замовлення НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта», не може бути прийнятий судом в якості доказу по справі у зв`язку з його невідповідністю вимогам статей 101 та 104 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у висновку не зазначено коли (протягом якого періоду), де та ким (освіта, науковий ступінь, вчене звання) проведено дослідження, не зазначено хто був присутній при дослідженні та які матеріали та первинні документи при цьому використано експертом. Крім того, нарахування податкових зобов`язань платника в інтегрованій картці здійснюється контролюючим органом в хронологічному порядку, тоді як експертом Скриль Н.В. розраховано сплату податкових зобов`язань позивачем без додержання такого хронологічного порядку нарахувань.

У відповіді на відзив /т. 2 а.с. 58-63/ позивач вказав, що об`єктом експертного дослідження були матеріали перевірки та загалом експерту було надано копії та оригінали документів бухгалтерського та податкового обліків та інших документів в 7 томах та що висновок експерта № 16 від 08 лютого 2019 року в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема Кодексу адміністративного судочинства України.

У запереченнях /т. 2 а.с. 70-74/ відповідач додатково зазначив, що граничний строк сплати податкових зобов`язань з рентної плати за ІІІ квартал 2015 року наступив 19 листопада 2015 року, а оспорюване податкове повідомлення-рішення № прийнято відповідачем 16 листопада 2018 року, тобто в межах 1095 днів, встановлених статтею 102 Податкового кодексу України.

08 травня 2019 року до суду надійшли письмові пояснення відповідача, відповідно до яких сплачене позивачем згідно платіжного доручення № 257 від 17 листопада 2015 року узгоджене податкове зобов`язання з рентної плати за ІІІ квартал 2015 року в сумі 19 773 753,08 грн зараховано контролюючим органом в погашення боргу, що виник у позивача раніше, а саме: 14 159 945,26 грн спрямовано в погашення недоїмки по податковому розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин № ; 633 113,90 грн - в погашення недоїмки по податковому розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин № ; на 3 559 286,82 грн, 18 062,13 грн та 1 403 344,97 грн зменшено нараховану позивачу 02 червня 2015 року суму пені.

08 травня 2019 року до суду надійшли письмові пояснення позивача /т. 3 а.с. 1-7/, в яких він, зокрема, зазначив, що згідно з висновком експерта № 16 від 08 лютого 2019 року податкові зобов`язання з рентної плати за ІІІ квартал 2015 року в загальній сумі 484 371 638,52 грн по строку сплати 19 листопада 2015 року погашено грошовими коштами таким чином: 19 листопада 2015 року в сумі 19 773 753,08 грн; 25 листопада 2015 року в сумі 161 457 212, 84 грн із затримкою у 6 календарних днів; 30 грудня 2015 року в сумі 161 457 212,80 грн із затримкою у 41 календарний день; за рахунок поданих 10 жовтня 2016 року уточнюючих розрахунків з рентної плати за серпень - листопад 2014 року податкове зобов`язання з рентної плати за ІІІ квартал 2015 року погашено в сумі 141 683 459,80 грн.

05 червня 2019 року позивачем знову подано до суду письмові пояснення, в яких він зазначив, що до органу ДФС подавалися два податкових розрахунки з плати за користування надрами для видобування корисних копалин № 31 (по Рудівсько-Червонозаводському родовищу) із самостійним визначенням узгодженої суми податкового зобов`язання - 482 124 077,82 грн та № 32 (по Глинсько-Розбишівському родовищу) із самостійним визначенням узгодженої суми податкового зобов`язання - 2 247 560,70 грн. Задекларовані суми погашалися платником платіжними дорученнями № 257 від 19 листопада 2015 року на суму 19 773 753,08 грн; № 282 від 25 листопада 2015 року на суму 161 457 212,84 грн та № 392 від 30 грудня 2015 року на суму 161 457 212,84 грн, а податкове зобов`язання на суму 141 683 459,80 грн зменшено за рахунок подання уточнюючих розрахунків та податкових декларацій з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за серпень - листопад 2014 року.

10 червня 2019 року відповідачем подано до суду письмові пояснення, в яких він вказав, що станом на 19 листопада 2015 року в інтегрованій картці позивача обліковувався податковий борг в загальній сумі 517 973 725,34 грн. За період з 10 жовтня 2016 року по 17 січня 2018 року позивачем не здійснювалася сплата коштів в рахунок погашення податкового боргу. Ті суми податкового боргу, які були нараховані в інтегрованій картці по податковим повідомленням-рішенням у період з 10 грудня 2015 року по 27 серпня 2018 року, виключені з інтегрованої картки на підставі судових рішень про визнання протиправними та скасування таких податкових повідомлень-рішень, що набрали законної сили.

У письмових поясненнях, що надійшли до суду 24 червня 2019 року /т. 3 а.с. 109 -111/, відповідачем, серед іншого, зазначено, що позивачем подано до Лохвицької ОДПІ в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису податковий розрахунок з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІІ квартал 2015 року № від 04 листопада 2015 року за договором про спільну діяльність № 999/97 від 24 грудня 1997 року (по Рудівсько-Червонозаводському родовищу), у рядку 8 додатку 1 до якого вказано суму податкового зобов`язання - 482 124 077,82 грн. З цієї суми сума авансових внесків складає - 461 189 097,56 грн, а різниця цих сум - 20 934 980,25 грн. Також позивачем подано Лохвицької ОДПІ в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису податковий розрахунок з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІІ квартал 2015 року № від 04 листопада 2015 року за договором про спільну діяльність № 999/97 від 24 грудня 1997 року (по Глинсько-Розбишівському родовищу), у рядку 8 додатку 1 до якого вказано суму податкового зобов`язання - 2 247 560,70 грн. При цьому сума авансових внесків складає - 3 408 787,88 грн, а різниця цих сум - 1 161 227,19 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити, а представники відповідача просили у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відповідних заявах по суті.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, показання свідка, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Головним управлінням ДФС у Полтавській області проведено камеральну перевірку Договору про спільну діяльність від 24 грудня 1997 року № 999/97 - уповноважена особа НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» з питання дотримання граничних строків сплати узгоджених сум податкових зобов`язань по рентній платі за користування надрами для видобування природного газу за ІІІ квартал 2015 року, за результатом якої складено акт № 9555/16-31-52-12-21 від 22 жовтня 2018 року (т. 1 а.с. 14-15).

Перевіркою встановлено та в акті перевірки зафіксовано несвоєчасну сплату уповноваженою особою за договором про спільну діяльність від 24 грудня 1997 року № 999/97 - НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» частини узгоджених податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу за ІІІ квартал 2015 року в сумі 6 107 673,80 грн. Граничний строк сплати наступив - 19 листопада 2015 року, тоді як фактично сплачено платіжним дорученням № 2 від 15 лютого 2018 року - 19 лютого 2018 року, тобто із затримкою на 823 календарних дня.

16 листопада 2018 року на підставі акта перевірки № 9555/16-31-52-12-21 від 22 жовтня 2018 року винесено податкове повідомлення-рішення № , яким позивача за затримку на 823 календарних дня сплати грошового зобов`язання в сумі 6 107 673,80 грн зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20 % в сумі 1 221 534,75 грн за платежем із рентної плати за користування надрами для видобування природного газу /а.с. т. 1 а.с. 16/.

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Полтаванафтогаз» звернулось до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.

Надаючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року № 71-VІІІ, який набрав чинності 01 січня 2015 року, розділ X «Рентна плата за нафту, природний газ і газовий конденсат, що видобувається в Україні» та розділ «Плата за користування надрами» виключено.

При цьому вказаним Законом розділ IX «Рентна плата за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами природного газу та аміаку територією України» (назва до 01.01.2015) викладено у новій редакції із назвою «Розділ IX «РЕНТНА ПЛАТА», яким з 01 січня 2015 року передбачено справляння рентної плати - загальнодержавного податку.

Також зазначеним Законом викладено у новій редакції статтю 9 Податкового кодексу України, в якій наведено перелік загальнодержавних податків та зборів, одним із яких з 01 січня 2015 року визначено рентну плату (підпункт 9.1.6 пункту 9.1 статті 9 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.217 пункту 14.1 статті 14 ПК України (у редакції з 01 січня 2015 року) рентна плата - загальнодержавний податок, який справляється за користування надрами для видобування корисних копалин; за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин; за користування радіочастотним ресурсом України; за спеціальне використання води; за спеціальне використання лісових ресурсів; за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами природного газу та аміаку територією України.

Згідно з підпунктом 251.1 статті 251 ПК України (у редакції з 01 січня 2015 року) рентна плата складається з: рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин; рентної плати за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин; рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України; рентної плати за спеціальне використання води; рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів; рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами природного газу та аміаку територією України.

Крім іншого, з 01 січня 2015 року ПК України доповнено статтею 252 «Рентна плата за користування надрами для видобування корисних копалин».

Підпунктом 252.1.3 пункту 251.1 статті 251 ПК України (в редакції з 01 січня 2015 року) визначено, що платником рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин під час виконання договорів про спільну діяльність без утворення юридичної особи є уповноважена особа - один із учасників такого договору, на якого згідно з його умовами покладено обов`язок нарахування, утримання та внесення податків і зборів до бюджету з єдиного поточного рахунку спільної діяльності (далі - уповноважена особа), за умови, що один з учасників зазначеного договору має відповідний спеціальний дозвіл. Облік результатів спільної діяльності ведеться таким учасником окремо від обліку його господарської діяльності. Такий учасник додатково береться на облік як платник рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин у порядку, визначеному цим Кодексом.

За змістом пункту 252.3 статті 252 ПК України (в редакції з 01 січня 2015 року) об`єктом оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин по кожній наданій у користування ділянці надр, що визначена у відповідному спеціальному дозволі, є обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин у податковому (звітному) періоді, приведеної у відповідність із стандартом, встановленим галузевим законодавством.

Базою оподаткування рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин є вартість обсягів видобутих у податковому (звітному) періоді корисних копалин (мінеральної сировини), яка окремо обчислюється для кожного виду корисної копалини (мінеральної сировини) для кожної ділянки надр на базових умовах поставки (склад готової продукції гірничого підприємства) (пункт 252.6 статті 252 ПК України в редакції з 01 січня 2015 року).

При цьому відповідно до підпункту 258.1.1 пункту 258.1 статті 258 ПК України (в редакції з 01 січня 2015 року) на платника рентної плати покладається відповідальність за правильність обчислення, повноту і своєчасність її внесення до бюджету, а також за своєчасність подання контролюючим органам відповідних податкових декларацій згідно із нормами цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Слід додати, що вказаним Законом внесені зміни і до Кодексу України про надра.

Так, у статті 28 Кодексу України про надра у пунктах 1 і 2 частини другої слово "плати" замінено словами "рентної плати".

Частиною 4 статті 28 цього Кодексу (в редакції з 01 січня 2015 року) встановлено, що рентна плата за користування надрами для видобування корисних копалин та рентна плата за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, встановлюються Податковим кодексом України.

Таким чином, з аналізу визначення термінів «плата за користування надрами для видобування корисних копалин» (до 2015 року) та «рентна плата» (за користування надрами для видобування корисних копалин) (з 2015 року), а також «платник», «об`єкт оподаткування», «база оподаткування» плати за користування надрами та рентної плати за користування надрами, вбачається не тільки текстуальна однаковість викладення терміну самого податку (плати за користування надрами, рентної плати за користування надрами), а й ідентичність вказаних елементів плати за користування надрами та рентної плати за користування надрами, які (елементи) і визначають сутність податку.

З урахуванням наведеного, слід дійти висновку, що при незмінності таких елементів плати за користування надрами та рентної плати, як «платник», «об`єкт», «база», які є базовими для з`ясування сутності податку, та визначення в обох випадках значення цього податку як «плата за користування надрами», з 01 січня 2015 року «плата за користування надрами для видобування корисних копалин» застосовується вже у значенні (найменуванні) «рентна плата» (за користування надрами для видобування корисних копалин).

Таким чином, Законом № 71-VIII в один податковий платіж - рентну плату об`єднано ресурсні платежі, зокрема: плату за користування надрами; збір за користування радіочастотним ресурсом України; збір за спеціальне використання води; збір за спеціальне використання лісових ресурсів.

В контексті викладеного, суд відхиляє твердження позивача про те, що плата за користування надрами і рентна плата є двома різними податками.

Як вбачається з пояснень представника позивача, НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» не подавалась до органу ДФС податкова декларація з рентної плати за ІІІ квартал 2015 року з тієї причини, що форму такої декларації було затверджено лише 17 серпня 2015 року наказом Міністерства фінансів України № 719, який набрав чинності 29 вересня 2015 року.

Водночас судом встановлено, що позивачем за рекомендацією ДФС України, викладеною у листі від 29 січня 2015 року № 2703/7/99-99-15-04-02-17 «Про особливості справляння рентної плати у 2015 році», до Лохвицької ОДПІ за ІІІ квартал 2015 року подано податковий розрахунок з плати за користування надрами для видобування корисних копалин № 31 (по Рудівсько-Червонозаводському родовищу) /а.с. т.2 а.с. 218 -223/ та податковий розрахунок з плати за користування надрами для видобування корисних копалин № 32 (по Глинсько- Розбишівському родовищу) /т. 2 а.с. 214-217/ за формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України N 1000 від 17 вересня 2012 року "Про затвердження форм податкових розрахунків з плати за користування надрами", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 15 жовтня 2012 року за N 1732/22044.

Відповідно до пункту 46.6 статті 46 Податкового кодексу України до визначення нових форм декларацій (розрахунків), які набирають чинності для складання звітності за податковий період, що настає за податковим періодом, у якому відбулося їх оприлюднення, є чинними форми декларацій (розрахунків), чинні до такого визначення.

Враховуючи наведений припис кодексу, суд зазначає, що вказаний тимчасовий порядок може застосовуватися для визначення суми податкового зобов`язання, а відтак у поданих позивачем як уповноваженою особою за договором про спільну діяльність № 999/97 від 24 грудня 1997 року до органу ДФС податкових розрахунках з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІІ квартал 2015 року № 31 та № 32 зазначалися суми податкових зобов`язань саме з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин. У судовому засіданні ані представник позивача, ані свідок ОСОБА_4 (бухгалтер НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта») цього не заперечували.

Так, судом встановлено, що у рядку 8 додатку 1 до податкового розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІІ квартал 2015 року № 31 платником самостійно визначено суму податкового зобов`язання - 482 124 077,82 грн /т. 2 а.с. 220 зворот/, а у рядку 8 додатку 1 до податкового розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІІ квартал 2015 року № 32 платником самостійно визначено суму податкового зобов`язання - 2 247 560,70 грн /т. 2 а.с. 216 зворот/.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 статті 56 ПК України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 252.23 статті 252 ПК України / в редакції, чинній на час подання податкового розрахунку/ податкові декларації з рентної плати під час виконання договорів про спільну діяльність без утворення юридичної особи подаються уповноваженою особою, визначеною відповідно до пункту 252.1 цієї статті починаючи з календарного кварталу, що настає за кварталом, у якому такий договір зареєстровано у контролюючих органах.

Згідно з пунктом 252.26 цієї статті подання декларації, строки сплати, відповідальність платників та контроль за справлянням рентної плати визначено статтями 257 і 258 цього Кодексу.

Пунктом 257.1 статті 257 ПК України / в редакції, чинній на час подання податкового розрахунку/ встановлено, що базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу.

У свою чергу підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України визначено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно з пунктом 257.4 статті 257 ПК України у податковому (звітному) періоді платники рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин та уповноважена особа, які здійснюють видобування нафти, конденсату, газу природного, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, платники рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та платники рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами природного газу та аміаку територією України сплачують авансові внески з рентної плати у податковому (звітному) періоді до 30 числа кожного місяця (у лютому - до 28 або 29 числа). Розмір таких авансових внесків складається з однієї третини суми податкових зобов`язань з рентної плати, визначеної у податковій декларації за попередній податковий (звітний) період.

Відповідно до пункту 257.5 статті 257 ПК України сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації з урахуванням фактично сплачених авансових внесків.

Враховуючи викладене, граничний строк сплати податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІІ квартал 2015 року наступив 19 листопада 2015 року.

Позивачем сплачувалися узгоджені податкові зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІІ квартал 2015 року в загальній сумі 484 371 638,52 грн /з урахуванням авансових внесків/ платіжними дорученнями № 137 від 28 липня 2015 року (призначення платежу "авансовий внесок з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу за липень 2015 року"), № 168 від 28 серпня 2015 року (призначення платежу "авансовий внесок з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу за серпень 2015 року"), № 223 від 30 вересня 2015 року (призначення платежу "авансовий внесок з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу за вересень 2015 року"), № 257 від 17 листопада 2015 року (призначення платежу "рентна плата за користування надрами для видобування природного газу за 3 квартал 2015 року") , копії яких наявні у матеріалах справи /т. 1 а.с. 54 -56, 58/. Іншими платіжними дорученнями № 238 від 28 жовтня 2015 року, № 282 від 25 листопада 2015 року та № 392 від 24 грудня 2015 року здійснювалася сплата авансових внесків за жовтень 2015 року, листопад 2015 року та грудень 2015 року відповідно /т. 1 а.с. 57, 59, 60/.

Перевіркою встановлено та підтверджено відомостями інтегрованої картки з рентної плати /т. 2 а.с. 76-206/, що залишок несплачених узгоджених податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІІ квартал 2015 року в сумі 6 107 673,80 грн сплачено позивачем 19 лютого 2018 року згідно платіжного доручення № 2 від 15 лютого 2018 року, тобто із затримкою сплати на 823 календарних дня.

У судових засіданнях представник позивача пояснювала, що затримка сплати узгоджених сум податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІІ квартал 2015 року обумовлена тим, що контролюючий орган зараховував кошти, що сплачувалися позивачем, у рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

Суд зазначає, що порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначався до 10 червня 2016 року наказом Міністерства доходів і зборів України від 05 грудня 2013 року N 765 "Про затвердження Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 04 лютого 2014 року за N 217/24994 /далі - Порядок № 765/, а з 10 червня 2016 року - наказом Міністерства фінансів України 07 квітня 2016 року № 422 "Про затвердження Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 року за № 751/28881 /далі - Порядок № 422/.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку N 765 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником, а згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 765 нарахуванню в інтегрованій картці платника підлягають: зобов`язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, самостійно визначені платником; суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником; зобов`язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, визначені територіальним органом Міндоходів та узгоджені відповідно до чинного законодавства; пеня за порушення встановлених строків погашення узгоджених сум зобов`язань за податками, зборами, митними платежами, єдиним внеском; пеня на суму заниження податкового зобов`язання, нарахованого територіальним органом Міндоходів або платником; проценти за користування розстроченням (відстроченням), а відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку № 422 ІКП відкриваються автоматично кожному платнику у разі: нарахування сум грошових зобов`язань і пені з податків, зборів та сум єдиного внеску, самостійно визначених платником (за фактом надходження податкових декларацій, розрахунків, уточнюючих розрахунків); нарахування сум грошових зобов`язань і пені з податків, зборів та сум єдиного внеску, визначених органом ДФС (акт перевірки, податкове повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, передбачених Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", рішення про застосування штрафних санкцій по єдиному внеску, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску); сплати податків, зборів та єдиного внеску за фактом надходження інформації органів Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) про надходження сум податків, зборів, єдиного внеску.

Пунктом 87.9 статті 87 ПК України встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із письмових пояснень представника відповідача /т. 3 а.с. 85/, підтверджених даними інтегрованої картки з рентної плати, слідує, що станом на 19 листопада 2015 року у позивача обліковувався податковий борг в сумі 517 973 725,34 грн /т.2 а.с. 101/; сплачена згідно платіжного доручення № 257 від 17 листопада 2015 року сума 19 773 753,08 грн зарахована органом ДФС 19 листопада 2015 року в рахунок погашення податкового боргу по податковим розрахункам № , № та пені за 02 червня 2015 року /т. 2 а.с. 213, 76-206/; впродовж періоду з 10 жовтня 2016 року по 17 січня 2018 року сплата грошових коштів в рахунок погашення податкового боргу з рентної плати позивачем не здійснювалася; за період з 17 січня 2018 року по 22 жовтня 2018 року Договором про спільну діяльність погашено податковий борг в сумі 206 763 788,93 грн, в тому числі 19 лютого 2018 року платіжним дорученням № 2 від 15 лютого 2018 року погашено частину несплачених узгоджених податкових зобов`язань з рентної плати за ІІІ квартал 2015 року в сумі 6 107 673,80 грн.

Наявність у позивача як у уповноваженої особи за договором про спільну діяльність податкового боргу станом на 19 листопада 2015 року підтвердила у судовому засіданні допитаний судом як свідок бухгалтер НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_4 . Також свідок не заперечувала, що у зв`язку з погашенням контролюючим органом податкового боргу в порядку календарної черговості його виникнення, у позивача станом на 19 листопада 2015 року виник податковий борг з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІІ квартал 2015 року.

Таким чином, на підставі даних податкових розрахунків з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІІ квартал 2015 року, платіжних доручень, відомостей з ІКП, показань свідка, письмових пояснень представника відповідача та пояснень інспектора, наданих в судовому засіданні, судом встановлено, що частина (залишок) несплачених (по строку сплати 19 листопада 2015 року) узгоджених податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІІ квартал 2015 року в сумі 6 107 673,80 грн фактично сплачено позивачем 19 лютого 2018 року, що становить 823 календарних дня затримки сплати узгодженої суми податкового зобов`язання.

Суд відхиляє посилання позивача на судові рішення у справах № 816/276/16, № 816/1254/16 та № 826/13980/18, оскільки вказаними судовими рішеннями не встановлено обставин своєчасності сплати позивачем узгоджених податкових зобов`язань з рентної плати за ІІІ квартал 2015 року, в тому числі в сумі 6 107 673,80 грн, а також не встановлено відсутності податкового боргу у позивача станом на 19 листопада 2015 року. А правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду відповідно до частини сьомої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судові рішення, якими би орган ДФС було зобов`язано здійснити коригування показників податкового боргу в інтегрованій картці платника з рентної плати, у матеріалах справи відсутні.

Згідно з частиною першою статті 104 КАС України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Використовуючи вказане право, позивачем надано до суду висновок експерта №16 від 08 лютого 2019 року, що складений судовим експертом ТОВ «Бюро судово-економічної експертизи та аудиту «І.В.А.» Скриль Н.В., згідно якого висновки акта перевірки № 9555/16-31-52-12-21/403739509 від 22 жовтня 2018 року щодо несвоєчасності сплати узгоджених сум податкових зобов`язань по платі за користування надрами для видобування корисних копалин та рентній платі за видобутий природний газ за ІІІ квартал 2015 року документально не підтверджуються.

З приводу використання в якості доказу вказаного висновку експерта суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до змісту наданого експертного висновку (в частині першого питання - т. 1 а.с. 205-230) в ньому зроблено акцент не на аналізі даних інтегрованої картки щодо підстав виникнення та порядку погашення податкового боргу платника впродовж відповідних періодів та встановленні суми податкового боргу станом на дати сплати позивачем авансових внесків за ІІІ квартал 2015 року та станом на дату граничного строку сплати податкових зобов`язань з рентної плати за ІІІ квартал 2015 року, а на викладенні фактів декларування та сплати позивачем податкових зобов`язань з рентної плати позивачем за період з 28 квітня 2015 року по 24 грудня 2015 року та відповідних даних бухгалтерського обліку позивача, що в свою чергу не спростовує висновки акта перевірки щодо наявності у позивача станом на 19 листопада 2015 року податкового боргу в сумі 517 973 725,34 грн та існування на вказану дату податкового обов`язку по сплаті узгоджених податкових зобов`язань з рентної плати за видобутий природний газ за ІІІ квартал 2015 року, в тому числі в сумі 6 107 673,80 грн, та дати фактичного виконання такого обов`язку позивачем - 19 лютого 2018 року.

Зі змісту експертного висновку незрозуміло, куди саме повинні були спрямовуватися сплачені позивачем грошові кошти за ІІІ квартал 2015 року при наявності у позивача податкового боргу станом на дату граничного строку сплати узгоджених сум податкових зобов`язань та з чого зроблено експертом висновок про документальну невідповідність висновку акта перевірки щодо несвоєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання за ІІІ квартал 2015 року, коли у самому висновку описано, що податкове зобов`язання з рентної плати за ІІІ квартал 2015 року в сумі 484 371 638,52 грн по строку сплати 19 листопада 2015 року сплачені із затримкою сплати та в результаті подання 10 жовтня 2016 року уточнюючих розрахунків з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу за період серпень - грудень 2014 року зменшилася сума податкового боргу з рентної плати на 190 234 054,49 грн, в тому числі сума 141 683 459,80 грн врахована в погашення податкового зобов`язання з рентної плати за користування надрами за ІІІ квартал 2015 року/т. 1 а.с. 223-224, 229/.

В той же час суд наголошує, що допитана у судовому засіданні як свідок бухгалтер НГВУ «Полтаванафтогаз» ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_4 не тільки не заперечувала про наявність у позивача обов`язку по сплаті рентної плати за видобутий природний газ за ІІІ квартал 2015 року, в тому числі в сумі 6 107 673,80 грн, а, навпаки, підтвердила виникнення у позивача податкового боргу по узгодженим податковим зобов`язанням з рентної плати за ІІІ квартал 2015 року згідно податкових розрахунків з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІІ квартал 2015 року.

Оскільки висновком експерта не спростовано факти наявності у позивача податкового боргу з рентної плати станом на 19 листопада 2015 року, в тому числі по податковим розрахункам № , № та пені за 02 червня 2015 року та несплати позивачем у граничний строк (19 листопада 2015 року) узгоджених податкових зобов`язань по рентній платі за ІІІ квартал 2015 року згідно податкових розрахунків з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІІ квартал 2015 року у повному обсязі, суд, з огляду на дані інтегрованої картки платника, платіжні доручення, податкові розрахунки з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІІ квартал 2015 року та показання свідка, що надані в судовому засіданні під присягою та при попередженні про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, оцінює висновок експерта критично та його відхиляє як такий, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Зазначена норма, як випливає з її змісту, є універсальним приписом, який підлягає застосуванню в будь-яких випадках прострочення встановленого Податковим кодексом України строку сплати узгодженого податкового зобов`язання.

Отже, відповідальність у вигляді штрафу застосовується в силу самого факту погашення податкового боргу з простроченням, а не в залежності від способу і порядку погашення податкового боргу, і розмір такої відповідальності залежить від терміну прострочення.

У постанові Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі № 808/2290/17 суд сформулював правову позицію, зазначивши, що аналіз норми пункту 126.1 статті 126 ПК України доводить, що об`єктом застосування штрафу є погашена сума податкового боргу, спосіб такого погашення значення не має (є це самостійна сплата чи примусове стягнення). Погашення податкового боргу за положеннями підпункту 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України - це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом. Верховний Суд також зазначив, що відповідальність у вигляді штрафу не поставлена в залежність від способу та порядку погашення податкового боргу (добровільного чи примусового, в повній сумі або частинами).

З огляду на приписи вказаної норми, у зв`язку із затримкою сплати частини узгодженого податкового зобов`язання з рентної плати у сумі 6 107 673,80 грн більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, позивач правомірно притягнутий до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 20% в сумі 1 221 534,75 грн.

Довід позивача про те, що штраф згідно оспорюваного податкового повідомлення-рішення накладений на позивача поза межами строку, встановленого статтею 102 Податкового кодексу України, суд вважає неспроможним для задоволення позову, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 114.1 статті 114 ПК України граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

У свою чергу пунктом 102.1 статті 102 ПК України встановлено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

У постанові від 02 жовтня 2018 року у справі № 820/2244/17 Верховним Судом сформульована правова позиція, яка застосовна до обставин цієї справи і є обов`язковою для суду в силу частини п`ятої статті 242 КАС України, а саме: «з 01 січня 2017 року з моменту набрання чинності Законом №1797-VIII від 21 грудня 2016 року у податкового органу з`явились підстави для проведення камеральних перевірок платників податків щодо своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, та з урахуванням положень статті 102 Податкового кодексу України, такою перевіркою може бути охоплено період в 1095 днів, що настали за останнім днем граничного строку сплати узгодженого податкового зобов`язання».

Також у практиці застосування статті 102 ПК України (зокрема, у постановах від 05 липня 2019 року у справі № 820/11541/13-а, від 29 січня 2019 року у справі № 820/495/18, від 02 жовтня 2018 року у справі № 820/3543/17, від 05 червня 2018 року у справі № 824/760/17-а, від 10 травня 2018 року у справі № 820/3544/17) Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію, що положення пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України пов`язують початок перебігу строку давності не тільки із останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а й з останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань.

Як встановлено судом, граничний строк сплати податкового зобов`язання з рентної плати за ІІІ квартал 2015 року наступив 19 листопада 2015 року, а спірне податкове повідомлення -рішення № , яким до позивача застосовано штраф, прийнято відповідачем 16 листопада 2018 року, тобто в межах строку, встановленого статтею 102 Податкового кодексу України.

За таких обставин суд вважає правомірним висновок контролюючого органу про порушення позивачем вимог пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, наслідком чого є притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 16 листопада 2018 року винесено Головним управлінням ДФС у Полтавській області на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити.

Понесені позивачем судові витрати розподілу на підставі статті 139 КАС України не підлягають.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (пров. Несторівський, буд. 3-5, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 00135390) в особі Нафтогазвидобувного управління "Полтаванафтогаз" (вул. Монастирська, буд. 12, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код 22525915) до Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 39461639) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області № від 16 листопада 2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16 липня 2019 року.

Суддя Н.І. Слободянюк