Справа № 160/8664/18
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2019 року м. Дніпросправа № 160/8664/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтрест 10»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року (головуючий суддя Олійник В.М.)

у справі № 160/8664/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтрест 10»

до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стройтрест 10» звернулося до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН1574/739/АВ/ТД-ФС/644 від 23.10.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані помилковістю висновків відповідача за наслідками інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи, яка використовує найману працю, про порушення позивачем як суб`єктом господарювання законодавства про працю.

Крім того, інспекційне відвідування є незаконним та безпідставним, оскільки відповідачем не враховано умови розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2018 року №649-р, а саме: відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 цього розпорядження інспектор мала право до 05.10.2018 проводити тільки інформаційно-роз`яснювальну кампанію про заплановані заходи та неприпустимість допуску до роботи найманих працівників без оформлення з ними трудових відносин, а з 05.10.2018 в установленому порядку - комплексні заходи, спрямовані на детінізацію зайнятості та доходів населення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2018 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Суд виходив з того, що зміст відносин за укладеними позивачем з фізичними особами, визначеними відповідачем під час інспекційного відвідування, договорами підряду стосується процесу праці, а не спрямований на результат виконання певної роботи, яка передбачена предметом таких договорів. Суд вказав, що укладення цивільно-правових договорів з громадянами носили постійний характер, відтак в даному випадку мали місце трудові відносини, які повинні регулюватись КЗпП України, а не ЦК України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду як таке, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі позивач наполягає на своїх доводах, викладених в позовній заяві, щодо протиправності висновків відповідача, підтриманих судом першої інстанції. Позивач зазначає, що правовідносини, які склались між підприємством та фізичними особами в межах укладених договорів, носять виключно цивільно-правовий характер. Зазначає, що договори укладені з працівниками терміном максимум 8 місяців, товариством за кожну особу сплачувалось Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає винесене судом першої інстанції рішення законним та обґрунтованим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду - без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, згідно з інформацією з ЄДРПОУ види діяльності ТОВ «Стройтрест 10» (позивача): Код КВЕД 42.99 - Будівництво інших споруд; Код КВЕД 43.12 - Підготовчі роботи на будівельному майданчику; Код КВЕД 43.39 - Інші роботи із завершення будівництва; Код КВЕД 41.10 - Організація будівництва будівель; Код КВЕД 41.20 - Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний); Код КВЕД 42.11- Будівництво доріг і автострад.

03.10.2018 відповідно до наказу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 02.10.2018 № 818-1 та направлення на проведення інспекційного відвідування від 02.10.2018 №117 проведено інспекційне відвідування ТОВ «Стройтрест 10» з питань оформлення трудових відносин за юридичною адресою: 51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Промислова, буд. 1а, за результатами якого складений акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю, №ДН 1574/739/АВ від 04.10.2018.

Підставою проведення інспекційного відвідування стала інформація Пенсійного фонду України про працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року.

03.10.2018 директору ТОВ «Стройтрест 10» під підпис вручено вимогу про надання документів від 03.10.2018 №310 з наведеним переліком документів, які необхідні для проведення інспекційного відвідування. Директор ТОВ «Стройтрест 10» у присутності інспектора праці ознайомився з вимогою від 03.10.2018 №310, зокрема із переліком документів, які необхідні для проведення інспекційного відвідування, поставив запитання щодо наведеного переліку і отримав роз`яснення по кожному з пунктів вимоги.

Перевіркою встановлено порушення підприємством вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України, постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу», а саме: фактичне допущення до роботи осіб без укладення трудового договору.

23.10.2018 на підставі акту №ДН 1574/739/АВ від 04.10.2018 Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області винесено постанову про накладення штрафу № ДН1574/739/АВ/ТД-ФС/644, згідно якої на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України на позивача накладено штраф у розмірі 1 675350,00 грн.

Підставою для винесення означеної постанови стали такі обставини, виявлені в ході проведення інспекційного відвідування з питань оформлення трудових відносин.

Позивачем укладені цивільно-правові договори з наступними особами:

ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) - в січні, травні, червні, липні, серпні - плотник-бетонщик, монтажник на об`єктах.

ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_2 ) - в червні, липні, серпні - плотник-бетонщик, монтажник на об`єктах.

ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_3 ) - в червні, липні, серпні - плотник-бетонщик, монтажник на об`єктах.

ОСОБА_4 (рнокпп НОМЕР_4 ) в травні, червні, липні, серпні - маляр-штукатур, плиточник.

ОСОБА_5 (рнокпп НОМЕР_5 ) - в травні, червні, липні, серпні - маляр-штукатур, плиточник.

ОСОБА_6 (рнокпп НОМЕР_6 ) - в червні, серпні плотник-бетонщик, монтажник на об`єктах.

ОСОБА_7 (рнокпп НОМЕР_7 ) - в червні, липні, серпні плотник-бетонщик, монтажник на об`єктах.

ОСОБА_8 (рнокпп НОМЕР_8 ) - в червні, липні, серпні плотник-бетонщик, монтажник на об`єктах.

ОСОБА_9 (рнокпп НОМЕР_9 ) - в серпні - плотник-бетонщик, монтажник на об`єктах.

ОСОБА_10 (рнокпп НОМЕР_10 ) - в липні, серпні - плиточник, підсобний робітник.

ОСОБА_11 (рнокпп НОМЕР_11 ) - в серпні - плиточник, підсобний робітник.

ОСОБА_12 (рнокпп НОМЕР_12 ) - в січні, травні, червні - плотник-бетонщик, монтажник на об`єктах.

ОСОБА_13 (рнокпп НОМЕР_13 ) - в січні, лютому, березні водій.

ОСОБА_14 (рнокпп НОМЕР_14 ) - в січні - плотник-бетонщик, монтажник на об`єктах.

ОСОБА_15 (рнокпп НОМЕР_15 ) - з січня по серпень включно кожного місяця бухгалтерський облік.

Зазначені договори, як встановлено відповідачем, укладені з вищезазначеними фізичними особами протягом 2018 року та мають типову форму.

Згідно вказаних договорів позивач та перелічені особи (виконавці), уклали договори, відповідно до п. 1.1. розділу 1 «Предмет договору» Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи (надати послуги) «плотник-бетонщик, монтажник на об`єктах» (виконавці ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 ); «маляр-штукатур, плиточник» (виконавці ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ); «плиточник, підсобний робітник» (виконавці ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ); «водій» (виконавець Гармаш Костянтин Миколайович).

Відповідно до п. 2.2 розділу 2 «Розмір і порядок оплати» договорів оплата виконується не пізніше 20 числа кожного місяця, згідно нарядів-завдань або актів виконаних робіт з дня прийняття Замовником роботи за актом.

Згідно Класифікатора професій ДК 003:2010, у якому перелічені усі наявні в державі професії. Будівельні, монтажні та ремонтно-будівельні роботи належать до випуску ДКХП 64. Кожній окремій професії чи її групі надано код. Зокрема, професіям, зазначеним у наведених вище договорах визначені наступні коди: «плотник-бетонщик» - українською мовою «Тесляр» затверджено код 7124, «Бетоняр» затверджено код 7123.2; «підсобний робітник» затверджено код 9322; «бухгалтер» затверджено код 3433; «водій» затверджено код 8322.

Тобто, обумовлені договорами роботи, що виконували фізичні особи, безпосередньо відносяться до основної діяльності позивача як суб`єкта підприємницької діяльності.

Аналізуючи зміст вказаних договорів, відповідач зробив висновок, що договори не містять визначеного обсягу робіт, робота, яку працівники виконують за договорами, виконується відповідно до вказівок і під контролем іншої сторони, що передбачає інтеграцію працівника в організаційну структуру діяльності, яку здійснює позивач, робота виконується особисто працівником, виконується відповідно до певного графіку, має певну тривалість.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про правомірність постанови про накладення штрафу № ДН1574/739/АВ/ТД-ФС/644 від 23.10.2018.

Для вирішення спірних правовідносин в межах даної справи підлягає з`ясуванню питання наявності ознак трудових правовідносин між позивачем та фізичними особами, які були залучені до надання обумовлених відповідними цивільно-правовими договорами послуг, робіт.

Відповідно до ст.265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Відповідно до ч.2 ст.2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Трудовий договір - угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (ч.1 ст.21 КЗпП України).

За приписами ст.23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Частинами 1, 3 статті 24 КЗпП України встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні контракту.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, встановлений контролюючим органом факт допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) є правовою підставою для застосування до роботодавця штрафних санкцій.

Загальне визначення цивільно-правового договору міститься у статті 626 ЦК України, згідно частини першої якої договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому, відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Виходячи з наведеного, за трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

За цивільно-правовим договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами не робиться.

Основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від цивільно-правових, є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

Трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт. При цьому, здійснення трудової діяльності відбувається в межах норм і правил внутрішнього трудового розпорядку, визначених роботодавцем, а працівник, за виконану роботу, систематично отримує заробітну плату відповідно до тарифної сітки або схеми посадових окладів, що затверджені роботодавцем.

В спірному випадку, як встановлено судом, між позивачем (замовник) та громадянами України ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 укладені договори про виконання робіт.

Згідно пояснень позивача укладення таких договорів обумовлено наявністю господарських відносин позивача як підрядника із замовниками з приводу виконання підрядних робіт. Конкретні роботи визначаються у відповідних заказах-нарядах (копії долучено до матеріалів справи).

За загальними положеннями ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результатів замовникові.

Згідно зі статтею 843 Цивільного кодексу України сторони у договорі підряду визначають ціну роботи або способи її визначення.

Відповідно до ч.1, 2 ст.838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку.

Отже за змістом наведених норм перелічені фізичні особи мають бути фактично субпідрядниками за конкретно визначеними договорами підряду, укладеними позивачем з його замовниками, із визначенням обов`язку виконати певну роботу, обумовлену такими договорами підряду.

Втім, як вірно встановлено судом першої інстанції, жодним пунктом договорів, укладених позивачем з фізичними особами, а також у поданих позивачем додатково нарядах-заказах не встановлено обсяг виконуваної роботи у вигляді конкретних фізичних величин, які підлягають вимірюванню, що повинні бути відображені в акті їх приймання. Не містяться у них і відомості щодо того, який саме конкретний результат роботи повинні передати виконавці замовникові, не визначено переліку завдань роботи, її видів, кількісних і якісних характеристик. Таким чином, зазначені договори, укладені між позивачем та фізичними особами, вказують на те, що предметом цих договорів є процес праці, а не її кінцевий результат.

Розрахунок оплати за зазначеними договорами здійснювався у розрахунково-платіжних відомостях за відповідні місяці на підставі актів виконаних робіт, які також мають типову форму. При цьому у актах виконаних робіт не визначено переліку виконаної роботи, її видів, кількісних і якісних характеристик, тобто конкретного результату роботи. До того ж в розрахунково-платіжних відомостях за відповідні місяці здійснювалось нарахування за видами виплат у колонці «За тарифними ставками (посад, окладами)» із зазначенням у колонці «Відпрацьовано днів, годин» кількості робочих днів відповідного місяця.

Оплата робітників здійснюється на картки КБ «Приватбанк», згідно «зарплатного проекту» банку, тому відомості не надані. Суми заробітної плати перераховуються згідно актів виконаних робіт та розрахунково-платіжної відомості.

Крім того, з приводу укладеного позивачем договору з ОСОБА_15 про надання послуг бухгалтерського обліку, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що з огляду на положення ч. 4 ст. 8 Закону України від 16.07.99 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ОСОБА_15 , яка не є фізичною особою-підприємцем, повинна бути штатним працівником.

Отже, є вірним висновок суду першої інстанції, що характер умов наданих цивільно-правових договорів тотожний кваліфікаційним характеристикам професій, зазначених в договорах, що вказує саме на процес виконання трудової функції не підрядником, а працівником, тому ці договори мають ознаки трудових договорів, і повинні укладатись у відповідності до норм трудового законодавства.

З огляду на наведене, враховуючи напрям господарської діяльності позивача, виконання обумовлених в укладених позивачем договорах з фізичними особами робіт за своїм характером є постійним, оскільки є необхідним для досягнення ділової мети у вигляді отримання прибутку, тобто означені вище фізичні особи фактично виконували певні трудові обов`язки без укладення трудового договору, тому є обґрунтованим накладення на позивача штрафу у розмірі 16753350 грн. (3723 х 30 х 15) згідно постанови №ДН1574/739/АВ/ТД-ФС/644 від 23.10.2018.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтрест 10» залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року у справі № 160/8664/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко