Справа № 808/1962/18
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2019 року м. Дніпросправа № 808/1962/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Електроснаб" на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 р. (суддя Стрельнікова Н.В.) в адміністративній справі №808/1962/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Електроснаб" до Головного управління ДФС у Запорізькій області, про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Електроснаб" звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними дії відповідача щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача на підставі наказу №325 від 05.02.2018 всупереч мораторію, встановленому Законом України Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким адміністративний позов задовольнити. Апелянт вказує, що судом першої інстанції не застосовано норми статті 3 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

У судовому засідання представник позивача підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини:

В період з 05.02.2018 по 07.02.2018 ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі направлення № 214 від 05.02.2018, відповідно до наказу №325 від 05.02.2018 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Торгівельний будинок "Електроснаб" податкового законодавства з податку на прибуток за 2014 рік при здійсненні фінансово господарських взаємовідносин з ТОВ Каст Груп та ТОВ Куббера, за результатами якої складено Акт перевірки від 14.02.2018 №87/08-01-14-03/31831117 (а.с.12-17).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позови платників податків, спрямовані на оскарження наказів про призначення позапланових виїзних перевірок, дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення таких перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції і враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 квітня 2019 р. у справі №802/853/18-а, які полягають у тому, що після проведення перевірки права платника можуть порушувати лише наслідки проведення відповідної перевірки. Позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Враховуючи факт допущення позивачем позивачем посадових осіб контролюючого органу до перевірки, у спірних правовідносинах актом, що має певні правові наслідки, породжує права та обов`язки для платника податків є рішення податкового органу (акт індивідуальної дії), прийняте за результатами проведеної перевірки у відповідності до пункту 58.1 статті 58 та пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України.

Правом на оскарження результатів податкової перевірки позивач скористався, оскарживши податкове повідомлення-рішення № від 28.02.2018 (справа № 808/1963/18).

Здійснюючи перевірку доводів скаржника про незастосування судом першої інстанції статті 3 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у зазначеній вище справі.

Статтею 3 Закону встановленні виключні підстави для здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю). Статтею 6 цього Закону встановлено, що дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час проведення заходів нагляду (контролю) органами, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України. (стаття 6 у редакції Закону України від 07 грудня 2017 року N 2246-VIII, яка діє з 01 січня 2018 року). На виконання зазначених законодавчих приписів, постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2017 року N 1104 затверджено Перелік органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Одним із таких органів є ДФС та її територіальні органи. Зазначена постанова КМУ опублікована 23 лютого 2018 року. Однак, статтею 3 Податкового кодексу України встановлено, що податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Тобто, ні Законом № 1728, ні № 2246 не вносились зміни до Податкового кодексу України, яким керувалась податкова служба під час виконання контролюючих функцій. Закон України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не підлягає застосуванню до податкових правовідносин, які чітко врегульовані Податковим кодексом України. Зазначений Закон № 1728 з моменту його прийняття, не зважаючи на внесення змін Законом № 2246 та несвоєчасне затвердження КМУ Переліку органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не підлягав застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Електроснаб" - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 р. в адміністративній справі №808/1962/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 09 липня 2019 р. і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 12 липня 2019 р.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук