Справа № 816/1953/18
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2019 року м. ПолтаваСправа № 816/1953/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Головка А.Б.,

суддів Алєксєєвої Н.Ю. , Гіглави О.В. ,

за участю:

секретаря судового засідання Крутько О.В.,

представника позивача Руль М.І.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року у справі №816/1953/18 за позовом ОСОБА_1 до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

08 червня 2018 року ОСОБА_1 /надалі позивач; ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області /надалі відповідач; Лубенське ОУПФУ Полтавської області/ про визнання протиправним та скасування рішення Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 31/03-14/2 від 29.03.2018 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та зобов`язання Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію на підставі статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та згідно пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 29.03.2018, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до положень Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІІ та перебуває на обліку у Лубенському ОУПФУ Полтавської області. Позивач вважає, що з 01.10.2017 у відповідності до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на перерахунок пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, що не було зроблено відповідачем за його заявою від 26.03.2018.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.18 у цій справі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Лубенського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.10.18 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2018.

10.05.19 судом одержано заяву позивача про перегляд рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.18 у цій справі за виключними обставинами - у зв`язку з ухваленням Конституційним Судом України рішення від 25.04.19 №1-р(ІІ)/2019 за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії та має право на пенсію відповідно до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Проте, в рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року, суд дійшов висновку, що позивач, приймаючи участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 01 червня 1986 року по 03 серпня 1986 року, не проходив дійсну строкову військову службу, а тому дія вказаної норми закону на нього не поширюється. 25 квітня 2019 року Конституційним Судом України прийнято рішення у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19), яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Визнання неконституційною норми, на підставі якої прийнято судове рішення, є виключною обставиною для перегляду такого судового рішення, підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року у справі №816/1953/18, та призначено заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на заяву про перегляд рішення за виключними обставинами зазначив, що рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) не містить положень щодо порядку його виконання. З огляду на те, що зміни до пункту 9-1 постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на сьогодні не внесені, то відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу у зв`язку з прийняттям КСУ рішення. Крім того, стаття 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" регулює питання призначення пенсії військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, тоді як позивач є військовозобов`язаним, який призваний на військові збори.

У судовому засіданні 13 червня 2019 року представник позивача підтримав заяву про перегляд рішення за виключними обставинами та просив його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання свого уповноваженого представника не направив, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до частини другої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Беручи до уваги те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання та у судове засідання уповноваженого представника не направив та про причини неявки суд не повідомив, колегія суддів визнала за можливе проводити судове засідання без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, колегія суддів встановила такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується вкладкою № НОМЕР_1 до посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (Категорія 1) серії НОМЕР_2 , виданого Полтавською облдержадміністрацією 05.06.2007 /а.с. 13/.

Позивач є інвалідом 2 групи повторно, яка встановлена у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із виконанням обов`язків військової служби з ЛНА на ЧАЕС, що підтверджується копією довідки Сер. МСЕ №0004225 /а.с. 18/.

ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як інвалід 2 групи внаслідок аварії на ЧАЕС, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями протоколу № 10538 від 19.06.2007 та пенсійного посвідчення ОСОБА_1

26.03.2018 позивач звернувся до Лубенського ОУПФУ Полтавської області із заявою про перерахунок пенсії, у якій просив провести перерахунок пенсії відповідно до статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" /а.с. 50/.

Рішенням від 29.03.2018 №31/03-14/2 відповідач відмовив в проведенні перерахунку пенсії гр. ОСОБА_1 згідно статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки заявник приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не під час проходження дійсної строкової служби /зворот а.с. 19, а.с. 49/.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування, а також про зобов`язання перерахувати та виплатити пенсію на підставі статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та пункту 9-1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 1210 від 23 листопада 2011 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року у справі №816/1953/18 у задоволенні позову відмовлено.

У рішенні від 10 липня 2018 року Полтавський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що для отримання пенсії за частиною 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особа має відповідати одночасно наступним критеріям: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї; 2) участь особи відбувалась під час проходження дійсної строкової служби; 3) особа набула інвалідність внаслідок вищевказаної участі. Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив дійсну строкову службу з 03.05.1977 по 24.05.1979, що підтверджується копією військового квитка НОМЕР_3 /а.с. 33-42/ та копією довідки Хорольсько-Семенівського об`єднаного районного військового комісаріату від 07.06.2007 року № 198 /а.с. 47/. Разом з тим, позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 08.06.1986 по 03.08.1986, що підтверджується довідкою Хорольсько-Семенівського об`єднаного районного військового комісаріату від 07.06.2007 року № 198 та довідкою Військової частини НОМЕР_4 від 15.09.1986 № 50, копії яких наявні у матеріалах справи /а.с. 47, 48/. Відповідно до відомостей трудової книжки ОСОБА_1 , копія витягу з якої наявна у матеріалах справи /а.с. 45/, у період із липня 1982 року по січень 1998 року позивач працював у Хорольській автоколоні ОПС. Таким чином, на момент участі позивача у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, останній дійсну строкову службу не проходив. Отже, оскільки ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби, суд дійшов висновку про те, що частина 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на нього не розповсюджується.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05 листопада 1991 року визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 15 вказаного Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Закон України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28 листопада 1991 року (далі - Закон №796-XII) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 59 цього Закону визначено порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Частиною третьою зазначеної статті (у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VIII від 03 жовтня 2017 року) було передбачено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

25 квітня 2019 року Конституційним Судом України ухвалено рішення у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) (№1-р(II)/2019), яким вирішено:

1) визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з пятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю;

2) словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" №2136-VIII від 13 липня 2017 року.

Отже, вимога частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби втратила чинність з 25 квітня 2019 року.

Враховуючи викладене, з 25 квітня 2019 року норма частини третьої статті 59 Закону №796-XII має застосовуватись у такій редакції: "Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року."

Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України визначено, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Таким чином, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року, висновки якого ґрунтуються на положеннях частини третьої статті 59 Закону №796-XII, підлягає перегляду за виключними обставинами на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України.

Долученою до матеріалів справи копією довідки Хорольського районного військового комісаріату №43 від 26.03.2018 підтверджується, що позивач у період з 01 червня 1986 року по 03 серпня 1986 року брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі військової частини 61606 /а.с. 14/.

Позивач є інвалідом 2 групи повторно, яка встановлена у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із виконанням обов`язків військової служби з ЛНА на ЧАЕС, що підтверджується копією довідки Сер. МСЕ №0004225 /а.с. 18/.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що позивач з 25 квітня 2019 року має право на перерахунок та виплату з урахуванням раніше виплачених сум пенсії на підставі частини третьої статті 59 Закону №796-XII, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Стосовно посилання представника відповідача на положення пункту 9-1 постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23 листопада 2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" колегія суддів зазначає, що даний підзаконний нормативно-правовий акт прийнятий з метою практичної реалізації норми закону, а саме: частини третьої статті 59 Закону №796-XII у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2148-VIII, а відтак після визнання відповідної норми закону неконституційною підстави для застосування такого підзаконного нормативно-правового акта відсутні, адже він не відповідає акту, що має вищу юридичну силу.

У свою чергу колегія суддів зазначає, що підстави для застосування до спірних правовідносин норми частини третьої статті 59 Закону №796-XII у редакції рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року №1-р(II)/2019 до дати ухвалення цього рішення відсутні з огляду на положення статті 152 Конституції України та пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року №1-р(II)/2019.

Довід представника відповідача про те, що згадана норма закону на позивача не поширюється, оскільки він брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС як військовозобов`язаний, який призваний на військові збори, колегія суддів вважає безпідставним, адже у примітці до статті 10 Закону №796-XII зазначено, що тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про зобов`язання Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області перерахувати та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум пенсію на підставі частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 25 квітня 2019 року. В іншій частині ця позовна вимога задоволенню не підлягає.

Також не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 29 березня 2018 року № 31/03-14/2 про відмову у перерахунку пенсії позивача, оскільки на момент його прийняття вимога частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо участі військовослужбовців у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби була чинною.

Відповідно до частини четвертої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Беручи до уваги наведене, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року у справі №816/1953/18 слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Оскільки позивач витрат по сплаті судового збору за подання цього позову не поніс, то відсутні підстави для розподілу судових витрат на підставі статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 9, 77, 243-246, 272, 287, 361-369 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року у справі №816/1953/18 за позовом ОСОБА_1 до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 липня 2018 року у справі №816/1953/18 скасувати та ухвалити нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Лубенське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області перерахувати та виплатити з урахуванням раніше виплачених сум ОСОБА_1 пенсію на підставі частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, починаючи з 25 квітня 2019 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18 червня 2019 року.

Головуючий суддя А.Б. Головко
суддя суддя Н.Ю. Алєксєєва О.В. Гіглава