Справа № 540/115/19
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/115/19
Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна фірма Строй Мастер» до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправним та скасування рішень про корегування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2019р. ТОВ «Комерційна фірма Строй Мастер» звернулося в суд із позовом до Митниці ДФС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів за №UA508070/2018/000118/2 від 3.12.2018р.;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів за №UA508070/2018/000118/2 від 7.12.2018р..

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 3.12.2018р. та 6.12.2018р. для здійснення митного оформлення товару товариством до Митниці ДФС подано митні декларації за №508070/2018/001859 та №508070/2018/001892, у яких митна вартість товару визначена за ціною контракту (перший метод визначення митної вартості).

Однак, 3.12.2018р. та 7.12.2018р. митним органом прийнято рішення за №508070/2018/000118/2 про коригування митної вартості за резервним методом.

Позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості не містять обґрунтованих підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості, а тому підлягають скасуванню.

Посилаючись на вказані обставини просив позов задовольнити.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Митниці ДФС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі №UA508070/2018/000118/2 від 3.12.2018р. про коригування митної вартості товарів.

Визнано протиправним та скасовано рішення Митниці ДФС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі №UA508070/2018/000118/2 від 7.12.2018р. про коригування митної вартості товарів.

Стягнуто з Митниці ДФС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Комерційна фірма Строй Мастер» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3 842грн..

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити, посилаючись на порушення норм права.

Сторони були сповіщені по час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, проте, представником митного органу подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, інші сторони не з`явились, про причини неявки не повідомили.

З урахуванням належного сповіщення сторін, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що митний орган приймаючи оскаржуване рішення діяло з порушенням норм митного законодавства України, оскільки товариством надано усі необхідні документи для розмитнення товарів, а митницею не надано їм належної оцінки та визнано, що представлені документи не підтверджують митну вартість товару за ціною договору.

Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 4.04.2017р. між ТОВ «КФ Строй Мастер» та компанією YIWU UNIQUECN TRADING CO LIMITED укладено контракт за №CHUA17/04/04, за умовами якого відбувається поставка товару загального вжитку в номенклатурі, кількості та цінах, згідно супровідних документів.

Згідно контракту та специфікації №7 від 27.09.2018р. компанія YIWU UNIQUECN TRADING CO LIMITED у вересні 2018р. поставила ТОВ «КФ Строй Мастер» товар.

З метою митного оформлення товару поставленого за вказаним контрактом, представником декларанта ФОП ОСОБА_1 3.12.2018р. подано митну декларацію за №UA508070/2018/001859, де було визначено митну вартість Товару, що імпортується, за основним методом, а саме за ціною зовнішньоекономічного контракту 309 667,22грн. (10 972,25дол.США).

Разом з митною декларацією товариством надані документи, що підтверджували заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) за №CHUA17/04/04 від 4.04.2017р., чотири доповнення до зовнішньоекономічного контракту (№7 від 27.09.2018р., від 20.09.2018р., від 1.12.2017р., від 5.03.2018р.), пакувальний лист б/н від 27.09.2018р., рахунок-фактура №512_20180927 від 27.09.2018р., автотранспортна накладна за №5263 від 13.11.2018р., декларація про походження товару, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA508070/2018/001850 від 3.12.2018р., акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №500170/2018/000455 від 13.11.2018р..

Під час здійснення перевірки вказаної митної декларації за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (надалі - АСАУР) виявлено ризики, а саме, сформовано перелік попереджень щодо декларанта та обов`язкових митних процедур, які полягали у необхідності перевірки достовірності декларування витрат на транспортування, посиленні контролю правильності визначення митної вартості товарів, витребуванні документів, які підтверджують митну вартість товарів та її складові.

У зв`язку з наявністю розбіжностей та невідповідностей у поданих документах, на виконання п.5 ст.54 МК України та на підставі ч.3 ст.53 МК України митним органом було запропоновано ТОВ «КФ Строй Мастер» (згідно протоколу обробки №18074, а.с.104) надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: митну декларацію країни експорту, додаткові угоди до контракту.

У свою чергу, товариством додатково були надані наступні документи: прайс-лист від постачальника (продавця) та комерційна пропозиція.

Однак, 3.12.2018р. Херсонською митницею ДФС України прийнято рішення за №UA508070/2018/000118/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якої митна вартість товару відкоригована у бік збільшення: за товаром №1 - 3037,5дол. США, за товаром №2 - 3346,75дол. США, за товаром №3 - 447,45дол. США, за товаром №4 - 988,92дол. США, за товаром №6 - 360,36дол. США, за товаром №7 - 529,87дол. США, за товаром №8 - 3699,08дол. США, за товаром №9 - 598,55дол. США, за товаром №11 - 1075,74дол. США, за товаром №12 - 39,26дол. США, за товаром №14 - 1050,39дол. США, за товаром №15 - 730,71дол. США, за товаром №18 - 348дол. США, за товаром №17 - 24,77дол. США, яке є предметом оскарження у даній справі.

Також, згідно контракту за №CHUA17/04/04 від 4.04.2017р. та специфікації №8 від 12.10.2018р. компанія YIWU UNIQUECN TRADING CO LIMITED у жовтні 2018р. поставила ТОВ «КФ Строй Мастер» товар.

З метою митного оформлення товару поставленого за вказаним контрактом, представником декларанта ФОП ОСОБА_1 6.12.2018р. подано митну декларацію за №UA508070/2018/001892, де було визначено митну вартість Товару, що імпортується, за основним методом, за ціною зовнішньоекономічного контракту 639 709,25грн. (22 866,64 доларів США).

Разом з митною декларацією товариством надані документи, що підтверджували заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 4.04.2017р. №CHUA17/04/04, шість доповнень до зовнішньоекономічного контракту (№8 від 12.10.2018р., від 20.09.2018р., від 1.12.2017р., від 5.03.2018р., від 12.10.2018р., від 5.11.2018р.), пакувальний лист б/н від 12.10.2018р., рахунок-фактура за №512_20181012 від 12.10.2018р., коносамент WMS18093376, автотранспортна накладна №9470 від 30.11.2018р., декларація про походження товару №512_20181012, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №500170/2018/000490 від 30.11.2018р., банківський платіжний документ, що стосується товару №36 від 28.11.2018р..

При здійсненні перевірки вказаної митної декларації за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (надалі - АСАУР) виявлено ризики, а саме, сформовано перелік попереджень щодо декларанта та обов`язкових митних процедур, які полягали у необхідності перевірки достовірності декларування витрат на транспортування, посиленні контролю правильності визначення митної вартості товарів, витребуванні документів, які підтверджують митну вартість товарів та її складові.

У зв`язку з наявністю розбіжностей та невідповідностей у поданих документах, на виконання п.5 ст.54 МК України та на підставі ч.3 ст.53 МК України відповідачем було запропоновано ТОВ «КФ Строй Мастер» (згідно протоколу обробки №18147, а.с.53) надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: митну декларацію країни експорту, додаткові угоди до контракту, документи, що містять відомості про вартість страхування, документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

На виконання вказаних вимог, товариством додатково були надані наступні документи: прайс-лист від постачальника (продавця); комерційна пропозиція.

Однак, 7.12.2018р. Херсонською митницею ДФС України прийнято рішення за №UA508070/2018/000118/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якої митна вартість товару відкоригована у бік збільшення: за товаром №1 - 987,14дол. США, за товаром №2 - 559,98дол. США, за товаром №3 - 2671,69дол. США, за товаром №4 - 200,45дол. США, за товаром №5 - 3472,7дол. США, за товаром №6 - 749,5дол. США, за товаром №7 - 980,17дол. США, за товаром №8 - 58,91дол. США, за товаром №9 - 16794,56дол. США, за товаром №10 - 428,71дол. США, за товаром №11 - 1323,00дол. США, яке є предметом оскарження у даній справі.

Не погодившись з висновками Херсонської митниці про наявність розбіжностей в поданих товариством для митного оформлення документах, вважаючи рішення про коригування заявленої митної вартості протиправними та такими, що не ґрунтуються на вимогах митного законодавства та підлягають скасуванню, ТОВ «КФ Строй Мастер» звернулося в суд із відповідним позовом.

Перевіряючи правомірність оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, які виникли з приводу визначення митної вартості товарів регулюються Митним Кодексом України.

Отже, п.23,24 ст.4 МК України визначено, що митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

На підставі приписів Митного кодексу України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою, відповідно до ст.49 МК України, є їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За правилами ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

За змістом ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Положеннями ч.1,2 ст.52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ст.57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст.ст.59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст.64 цього Кодексу.

Отже, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

Водночас, відповідно до ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначено вказаною нормою.

Відповідно до ч.5,6 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Як визначено в ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу.

За наслідками здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 цього Кодексу.

Отже, у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані надати додатковий перелік документів. При цьому, витребування митним органом таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Як вбачається із оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів за №UA508070/2018/000118/2 від 3.12.2018р., що за висновками митного органу, подані ТОВ «КФ Строй Мастер» до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Зокрема, у вищевказаному рішенні зазначено, що в результаті проведення митним органом фактичного огляду та фотографування товару встановлено, що на маркуванні задекларованого товару артикули відрізняються від зазначених у специфікації, що позбавляє можливості визначити товар як предмет контракту.

Так, на наданих митним органом фотознімках зображено листок маркування з написом (переклад російською): ганчірка для миття авто (2 фотознімки), килимок придверний (2 фотознімки) набір вішалок (а.с.183-188).

Апеляційний суд зазначає, що вказані фотознімки не мають відношення до митної декларації за №UA508070/2018/001859, оскільки вказані в ній товари взагалі не співпадають із зазначеними на вказаних фотознімках.

Будь-яких інших доказів на підтвердження вищевказаної позиції щодо рішення коригування митної вартості товарів за №UA508070/2018/000118/2 від 3.12.2018р. митним органом ні в суд першої інстанції, а ні під час апеляційного розгляду надано не було.

Окрім того, в матеріалах справи наявна копія митної декларації за №UA508070/2018/001859, в графі 40 якої зазначено наступне значення: « 1801/UA508070/2018/001663 07/11/18/1» (т.1, а.с.61).

Судова колегія зазначає, що Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України за №651 від 30.05.2012р., графа 40 "Загальна декларація / Попередній документ" заповнюється, якщо заявленому за МД митному режиму передував інший митний режим або поданню МД передувало оформлення, тимчасової або періодичної МД. У графі зазначаються відомості про попередній документ, у тому числі той, який при оформленні товару в митний режим, що передує заявленому, використовувався замість МД. Якщо товари, що декларуються, послідовно розміщувалися в кількох митних режимах, то в графі зазначаються відомості про МД або інший документ, що використовувався замість МД, за якою (яким) цi товари розміщувалися в останній митний режим, що передує заявленому.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в даному випадку графа "40" декларація містить вказівку на попередню митну декларацію цього ж товару. В даному випадку - митну декларацію за №508070/2018/1663, подану товариством до Одеської митниці ДФС.

Крім того, в матеріалах справи наявний Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, складений 13.11.2018р. за результатом огляду товарів вказаних в зазначеній декларації (т.1, а.с.105). Згідно акту опис, кількість маркування та вага брутто товарів відповідає даним митної декларації.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія зазначає, що всі 18 найменувань товарів, зазначених в митній декларації за №UA508070/2018/001859 вже пройшли митний контроль в рамках перевірки даних попередньої митної декларації за №508070/2018/1663, відповідно до якої суб`єктом владних повноважень - Одеською митницею ДФС у передбачений законодавством спосіб встановлено відповідність характеристик імпортованого товару даним наведеним у декларації.

Отже, посилання митного органу про неможливість ідентифікувати товар як предмет контракту через відмінність артикулів на ньому від тих, що зазначені в специфікації є безпідставними та дійсності не відповідають.

Що стосується посилань апелянта на відсутність в рахунку-фактурі за №512_20180927 від 27.09.2018р. посилань на контракт №CHUA17/04/04, судова колегія виходить з наступного.

Так, при здійсненні митого оформлення товарів разом з рахунком-фактурою №512_20180927 від 27.09.2018р. було надано специфікацію №7 від 27.09.2018р., що містить посилання на контракт №CHUA17/04/04 та ціни, які повністю відповідають цінам зазначеним в рахунку-фактурі.

З огляду на викладене, судова колегія зазначає, що наявність або відсутність у рахунку-фактурі певних відомостей (реквізитів), зокрема, посилань на контракт, не може бути обґрунтованою підставою для коригування митної вартості, якщо подано інші документи на підставі яких можливо встановити такі дані.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість прийняття рішення про коригування митної вартості за №508070/2018/000118/2 від 3.12.2018р..

Що стосується рішення про коригування митної вартості за №UA508070/2018/000118/2 від 7.12.2018р., судова колегія виходить з наступного.

Зокрема, у вищевказаному рішенні зазначено, що в результаті проведення митним органом фактичного огляду та фотографування товару встановлено, що на маркуванні задекларованого товару артикули відрізняються від зазначених у специфікації, що позбавляє можливості визначити товар як предмет контракту.

Так, на наданих митним органом фотознімках зображено листок маркування з написами (переклад з російської): ганчірка для миття авто (2 фотознімки), килимок придверний (2 фотознімки), набір вішалок.

Як вбачається із декларації за №UA508070/2018/000118/2 від 7.12.2018р. товариством задекларовано серветки для догляду за кузовом автомобіля з штучної замши, серветки з тканевого матеріалу для догляду за кузовом автомобіля з мікрофібри, гумові килимки, в асортименті з покриттям із синтетичної тканини, вішалки для одягу пластикові, в асортименті (набори по 4 шт. та 5 шт.) та інші товари.

Апеляційний суд зазначає, що опис товарів на пакуванні (згідно фотознімків) та задекларовані товари не є ідентичними, однак лексичне значення на пакуванні та в декларації повністю співпадає (наприклад: "гумові килимки" є узагальненим описом "гумові килимки, в асортименті з покриттям із синтетичної тканини" так само як і поняття "набір вішалок" відносно поняття "вішалки для одягу пластикові, в асортименті (набори по 4 шт. та 5 шт."), що в свою чергу, надає митному органу можливість ідентифікувати ввезені товари як предмет договору.

Також, в матеріалах справи знаходиться копія Акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу за митною декларацією за №UA508070/2018/001892, у висновках якого зазначено, що опис, кількість, маркування товарів відповідає даним митної декларації (т.1 а.с.54).

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає безпідставними висновки митниці, які викладені у рішенні про коригування митної вартості товарів за №UA508070/2018/000118/2 від 7.12.2018р. щодо відсутності можливості ідентифікувати товар як предмет контракту.

Що стосується посилань апелянта щодо наявності розбіжностей в поданих декларантом документах, а саме: в поданому до митного оформлення контракті №CHUA-17/04/04 від 4.04.2017р. згідно п.3.1 поставка товару здійснюється на умовах CIF, проте відповідно до п.4.2 цього контракту не вказано, що витрати на транспортування та страхування включені до вартості товару. За умовами поставки витрати на транспортування та страхування повинні бути включені до вартості товару. Окрім цього, коносамент №WMS18093376 від 18.10.2018р. міститься відмітка "freight collect", яка, на думку митниці свідчить про оплату позивачем фрахту, судова колегія виходить з наступного.

Як вбачається із контракту за №CHUA-17/04/04 від 4.04.2017р., що поставка товару відбувалась на умовах CIF Инкотермс-2010, згідно з якими страхування товару є обов`язком продавця.

За офіційними правилами тлумачення торгівельних правил Інкотермс 2010 термін CIF (Вартість, страхування та фрахт") означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця. За умовами терміну CIF на продавця покладається також обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення.

За правилами ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються подальші витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (п.5) та витрати на страхування цих товарів (п.7).

Отже, визначеними, зовнішньоекономічним контрактом №CHUA17/04/04 від 4.04.2017р., умовами поставки, всі витрати із завантаження, пакування, транспортування та страхування товару вже є включеними продавцем у фактурну вартість товару, а тому додаткові витрати на страхування та транспортування товару до порту, згідно з вимогами ч.10 ст.58 МК України, Товариство не понесло. За таких обставин, вимоги Митниці про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей є неправомірними, а коригування митної вартості, заявленої Товариством, на цій підставі - необґрунтованим.

Апеляційний суд зазначає, що окрім наведеного, факт поставки товару, придбаного позивачем на умовах CIF, підтверджується комерційним інвойсом за №512_20181012 від 12.10.2018р. та специфікацією №8 (т.1, а.с.41-42, 46-47).

Що стосується посилань апелянта на те, що оплата за поставлений товар здійснена 28.11.2018р., а не 12.10.2018р., суд апеляційної інстанції зазначає, що час здійснення оплати за поставку ніяким чином не впливає на вартість товару задекларовану позивачем.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що прийняті митницею рішення про коригування митної вартості товарі за №UA508070/2018/000118/2 від 3.12.2018р. та за №UA508070/2018/000118/2 від 7.12.2018р. є неправомірними та незаконними.

Апеляційний суд вважає, що Митницею ДФС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі, як суб`єктом владних повноважень, на якого КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих нею рішень, не доведено, які відомості в зовнішньоекономічному контракті, специфікаціях, рахунку-фактурі та інших наданих декларантом документах є сумнівними та в чому полягають наявні в нього сумніви, не доведено правомірності прийняття оскаржуваного рішення за шостим методом та неможливості визначення митної вартості товару за ціною контракту, а також не спростовано те, що надані позивачем митному органу документи були достатніми для визначення митної вартості товарів за ціною договору.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019р. - залишити без змін.

Стягнути з Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі (73000, м.Херсон, вул.Гоголя, 13, ) на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача 6001; код класифікації доходів бюджету 22030106.) судовий збір у розмірі 5 559грн..

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв