Справа № 480/3979/18
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 р.Справа № 480/3979/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,

представника позивача - Кучменка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.03.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Опімах, м. Суми, повний текст складено 18.03.19 року по справі № 480/3979/18

за позовом ОСОБА_1

до Сумської митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сумської митниці ДФС (далі - відповідач), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA 805180/2018/000112/2 від 11.09.2018 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 805180/2018/00468.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06.03.2019 по справі № 480/3979/18 в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Сумської митниці ДФС ( , вул. Юрія Вєтрова,24, м.Суми, 40020) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.03.2019 по справі № 480/3979/18 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги пояснила, що визначення митної вартості придбаного нею транспортного засобу проводилось відповідачем з використанням другорядного методу визначення митної вартості за ціною щодо ідентичних товарів на підставі двох складових. Першою є цінова інформація з інтернет сайту www.AutoAStat.com, яка, на думку апелянта, не може бути належним, допустимим та достовірним доказом в розумінні вимог ст.ст. 73-75 КАС України на підтвердження митної вартості придбаного автомобіля, оскільки може включати технічні, топографічні або фотографічні помилки, а публікації на вказаному сайті можуть бути неточними, неповними чи неактуальними. Також зазначає, що відповідачем не вказано джерело інформації про вартість транспортування транспортного засобу до кордону України, що є другою складовою визначення митної вартості придбаного нею транспортного засобу. Посилання суду першої інстанції на «загальновідомість інформації суб`єктів господарювання, які пропонують посередницькі послуги у сфері купівлі-продажу автомобілів з порту США», в даному випадку вважає порушенням вимог ст. 55 Митного кодексу України та наказу Мінфіну від 24.05.2012 № 598. Вказана цінова інформація є лише ціновою пропозицією та не відображає інформації щодо ціни реально укладеного договору купівлі-продажу на ідентичний товар. Крім того, прийняте відповідачем рішення про коригування заявленої митної вартості товарів не відповідає вимогам ч.2 ст.55 Митного кодексу України, оскільки не містить відомостей про підстави невизнання заявленої митної вартості, вичерпного переліку документів, за наявності яких декларацію може бути визнано, а також числового значення митної вартості у розмірі 8150,00 доларів США. Також, в порушення вимог ст.59 Митного кодексу України, в зазначеному рішенні відсутнє посилання на митні оформлення ідентичних автомобілів. Крім того, вважає, що наданий разом з декларацією інвойс (рахунок-фактура), а також надана суду першої інстанції під час розгляду справи копія листа компанії Express Auto Sale, є достатніми доказами для підтвердження митної вартості автомобіля.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.03.2019 по справі № 480/3979/18 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в надісланому до суду письмовому відзиві просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.03.2019 по справі № 480/3979/18 - без змін. Вказує, що враховуючи неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2-4 ст. 53, ст. 368 Митного кодексу України, з огляду на наявність в наданих документах розбіжностей, 11.09.2018 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA 805180/2018/000112/2. Вказаним рішенням, за методом визначення митної вартості щодо ідентичних товарів, скориговано митну вартість товару, заявленого у митній декларації від 11.09.2018 № UA805180/2018/017746. Відповідно до ст. 5 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості оцінювання товару за вказаною митною декларацією порівнювався рівень заявленої митної вартості товару з наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари у період 90 днів, країною походження яких є США. Однак, в даний період часу в Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної фіскальної служби України були відсутні оформлення за ціною контракту ідентичних та подібних товарів. Враховуючи дані обставини, посадовою особо митниці було скориговано митну вартість автомобілю відповідно до відомостей, сформованих системою управління ризиками автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор - 2006» та врахована цінова інформація щодо поданого до оформлення транспортного засобу з мережі інтернет (www.AutoAStat.com), відповідно до якої даний автомобіль HONDA CR-V, 2016 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN): 2 НОМЕР_2 був реалізований за 7750 доларів США.

Щодо вартості транспортних витрат відповідач зазначає, що за результатами аналізу вартості витрат на транспортування до кордону України легкових транспортних засобів, які були у використанні, що проведені в митниці протягом вересня 2018 року, встановлено, що мінімальна вартість транспортування, яка заявляється декларантом при митному оформленні таких легкових автомобілів, становить 400 доларів США, у зв`язку з чим, митницею у відповідності до вимог ч.7 ст. 59 МК України взято найменшу з наявних таких вартостей. Також, звертає увагу суду, що позивачем не надано жодного документу в оригіналі на підтвердження сплати коштів за придбаний автомобіль.

Представник відповідача в судове засідання суду апеляційної інстанції не прибув, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на наведену норму, беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що з метою митного оформлення придбаного автомобіля марки HONDA CR-V, 2016 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN): 2 НОМЕР_2 , позивачем 11.09.2018 Сумській митниці ДФС була подана декларація №UA 805180/2018/017746 (а.с. 73-74), згідно з якою митна вартість визначена в сумі 4000,00 доларів США.

До декларації митної вартості були додані: інвойс від 04.09.2018 (а.с. 14-15), відповідно до якого вартість придбаного ОСОБА_1 автомобіля склала 4000,00 дол. США, вартість доставки - 200,00 дол. США, декларація про походження товару від 10.09.2018, акт про проведення огляду товару від 07.09.2018, свідоцтво про право власності на ТЗ від 16.06.2018 (а.с.16-19), висновок про вартісні характеристики товару № 1502 від 10.09.2018, інформація про позитивні результати державних видів контролю № 3136718 від 07.09.2018 (а.с.20-46), інші некласифіковані документи, паспортний документ фізичної особи.

За результатами здійснення митного контролю щодо правильності визначення митної вартості, у зв`язку з виявленими розбіжностями, а також повідомленням системи управління ризиками автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор-2006» щодо можливого ризику заниження бази оподаткування та ухилення від сплати митних платежів в повному обсязі, відповідачем 11.09.2018 направлена вимога про необхідність надання додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість автомобіля та обраний метод її визначення.

Враховуючи ненадання жодного документа, що підтверджував би оплату придбаного транспортного засобу, чи іншого документа на підтвердження його вартості, Сумською митницею ДФС 11.09.2018 прийнято рішення № UА805180/2018/000112/2 про коригування митної вартості товарів, згідно з яким митна вартість автомобіля марки HONDA CR-V, 2016 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN): 2 НОМЕР_2 визначена в сумі 8150,00 доларів США. Підставою для прийняття цього рішення митний орган зазначив встановлення розбіжностей між заявленою митною вартістю та інформацією з відкритих джерел, зокрема, інтернет сайту www.AutoAStat.com, щодо торгів по транспортному засобу з конкретним ідентифікаційним номером (VIN). Для визначення митної вартості вказаного автомобіля, відповідачем використана інформація щодо ціни його продажу на торгах, до якої додана вартість транспортування до кордону України подібних транспортних засобів з країни відправлення США ( а.с.50-51).

У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів, 11.09.2018 Сумською митницею ДФС була видана картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 805180/2018/00468 (а.с. 52-53).

Вважаючи рішення про коригування митної вартості та картку відмови протиправними, позивач звернулась із зазначеним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваних рішення та картки відмови, оскільки відповідач при їх прийнятті діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 246 Митного кодексу України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (стаття 248 МК України).

Згідно з ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).

На виконання статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 Митного кодексу України. До таких документів належать: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За приписами частини 3 вказаної статті, у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів має право, зокрема, у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.

Відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, орган доходів і зборів може виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі ст. 55 Митного кодексу України, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, він має право прийняти у письмовій формі рішення про коригування заявленої митної вартості товарів.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту встановлюються статтею 57 Митного кодексу України. До таких методів належать: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); та другорядні - за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз вказаних норм, дає підстави для висновків, що митною вартістю товарів є ціна, яку декларант дійсно сплатив за придбаний товар, щодо якого здійснюється митне оформлення. Така ціна має бути підтверджена належними та достовірними документами, зокрема, зовнішньоекономічним договором (контрактом) або рахунком-фактурою (інвойсом). При цьому, якщо рахунок сплачено, декларант в обов`язковому порядку зобов`язаний надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, наявності у них розбіжностей, ознак підробки, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, згідно з договором купівлі-продажу, що оформлений у вигляді інвойсу від 04.09.2018 ( а.с.14), придбала в Сполучених Штатах Америки в спеціалізованій автомобільній компанії транспортний засіб марки HONDA CR-V, 2016 року випуску з пробігом 22271 миль, ідентифікаційний номер (VIN): 2 НОМЕР_2 за 4000,00 доларів США, у вартість автомобіля увійшла і вартість його доставки в сумі 200 доларів США. Як зазначає позивач, кошти в повному обсязі її довіреною особою були сплачені готівкою під час укладення правочину купівлі-продажу, яке відбулось 04 вересня 2018 року.

Під час митного оформлення вказаного транспортного засобу, на підтвердження заявленої митної вартості в сумі 4000,00 дол. США, разом з електронною митною декларацією декларантом 11.09.2018 Сумській митниці ДФС були подані: декларація про походження товару від 10.09.2018, акт про проведення огляду товару від 07.09.2018, свідоцтво про право власності на транспортний засіб від 16.06.2018 (а.с.16-19), висновок про вартісні характеристики товару № 1502 від 10.09.2018, інформація про позитивні результати державних видів контролю № 3136718 від 07.09.2018 (а.с.20-46), інші некласифіковані документи, паспортний документ фізичної особи.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, на свідоцтві про право власності на автомобіль (а.с.16) стоїть штамп Відділу експорту транспортних засобів Служби митного і прикордонного контролю США Нью-Йорк/Ньюарк, на якому вказана дата "14 серпня 2018".

Ця обставина свідчить про те, що 14.08.2018 автомобіль вже був переданий під митний контроль, перетнув митний кордон США в режимі "експорт". Тобто, доставка автомобіля від продавця до покупця почала здійснюватися саме з цієї дати.

При цьому, позивач стверджує про придбання автомобіля і оформлення інвойсу лише 04.09.2018 (а.с. 14). Проте, на самому інвойсі, виправлена дата його складання: зокрема цифра «4» написана поверх іншої цифри.

Також, про наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності визначеної митної вартості та наданого під час митного оформлення інвойсу свідчить і та обставина, що датою придбання автомобіля в США зазначається 04.09.2018, а вже 07.09.2018 (через три дні) цей автомобіль прибув до кордону України на митний пост "Рава-Руська" Львівської митниці ДФС, про що свідчать відбитки митного забезпечення як на інвойсі, так і свідоцтві про право власності на автомобіль.

Однак, позивачем не надано обґрунтованих пояснень ні митному органу під час митного оформлення, ні суду першої та апеляційної інстанцій, яким чином за такий короткий проміжок часу автомобіль подолав більше 7000 кілометрів, та не надано документів на підтвердження доставки.

Крім того, позивачем заявлено про пошкодження автомобіля внаслідок ДТП, при цьому у інвойсі вказано про пошкодження автомобіля від паводку.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за наявності вказаних суперечностей та розбіжностей щодо дати укладення договору купівлі-продажу, сплати коштів, виправлень у інвойсі у митного органу були обґрунтовані підстави для сумніву у достовірності наданих документів.

За наведених обставин, а також беручи до уваги те, що під час митного оформлення декларантом не було подано жодного документа про оплату придбаного автомобіля, хоча, на виконання п. 4 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України такі документи вона зобов`язана була подати, оскільки за її твердженням вартість автомобіля була сплачена 04.09.2018, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Сумська митниця ДФС мала право вимоги подання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

Також, колегія суддів зауважує, що ненадання ОСОБА_1 витребуваних документів, зокрема документів про оплату придбаного автомобіля, зумовило неможливість застосування основного методу визначення митної вартості та виникнення у відповідача права на коригування митної вартості шляхом застосування другорядних методів і на відмову у прийнятті поданої митної декларації.

Колегією суддів не приймаються до уваги посилання апелянта на достатність поданих документів для митного оформлення за основним методом - ціною договору та відсутність у митного органу правових підстав для витребування додаткових документів і застосування другорядних методів, оскільки позивачем не було надано документи про оплату автомобіля HONDA CR-V, 2016 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN): 2 НОМЕР_2 , а подана 21.01.2019 представником позивача копія листа компанії Express Auto Sale не є платіжним документом і не може вважатись належним доказом оплати коштів за придбаний товар (а.с. 99-100).

Щодо тверджень апелянта про безпідставність визначення Сумською митницею ДФС митної вартості автомобіля в сумі 8150,00 дол. США, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з розділом 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених Наказом ДФС України № 689 від 11.09.2015, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися інформація, отримана з мережі Інтернет.

Порядок визначення митної вартості товарів за другорядними методами встановлений статтями 59-64 Митного кодексу України. Так, відповідно до приписів вказаних норм, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту), за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів).

У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена за вказаним методом, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів).

У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена за цим методом, їх митна вартість визначається за методом на основі віднімання вартості, а у разі неможливості - за методом на основі додавання вартості (обчислена вартість).

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання зазначених методів, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Відповідно до підпараграфа (а) параграфу 2 статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Підпараграф (b) визначає, що під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи аналогічного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або (i) з порівнюваними кількостями, або (ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.

На виконання підпараграфа (с), якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до підпараграфа (b) цього параграфа, оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Згідно зі статтею 5 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, якщо ні імпортні товари, ні ідентичні або подібні імпортні товари не продаються в час увезення або приблизно в час увезення товарів, які оцінюються, митна вартість ґрунтується на одиниці товару, за якою імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари продаються в країні імпорту як імпортні на найбільш ранню дату після імпорту товарів, які оцінюються, але до закінчення 90 днів після такого імпорту.

Враховуючи, що в Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної фіскальної служби України були відсутні дані щодо митного оформлення ідентичних та подібних товарів у межах 90 днів до дня проведення митного оформлення спірного автомобіля, Сумською митницею ДФС, у відповідності до приписів підпараграфа (с) параграфа 2 статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, була врахована цінова інформація щодо цього автомобіля з ідентифікаційним номером (VIN) 2 НОМЕР_2 , розміщена в мережі Інтернет на сайті www.AutoAStat.com (а.с. 69-70), до якої відповідачем була додана до неї вартість транспортування до кордону України подібних транспортних засобів з країни відправлення США, визначена на підставі інформації, наявної в ЄАІС (а.с. 149-150).

Доводи апелянта про неможливість використання інформації з вказаного сайту в якості доказу, з посиланням на можливі технічні, типографічні або фотографічні помилки у цій інформації та ненадання цим сайтом гарантій щодо точності, повноти та актуальності розміщених на сайті публікацій, колегія суддів вважає необґрунтованими, з наступних підстав.

Так, зі змісту інформації, розміщеної на вказаному сайті за посиланням https://autoastat.com (а.с. 69-70), судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що опис пошкоджень автомобіля, рік його випуску, пробіг, ідентифікаційний номер (VIN) повністю збігаються з даними автомобіля, придбаного позивачем, зазначеними у свідоцтві про право власності на автомобіль (а.с.16).

Отже, предметом торгів, результати яких висвітлені на сайті AutoАStat.com, та використані відповідачем по справі, був саме автомобіль, придбаний позивачем, з ідентифікаційним номером (VIN) 2 НОМЕР_2 .

Слід відмітити, що зазначений вище ідентифікаційний номер є унікальним для кожного автомобіля і не повторюється.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів зазначає про наявність всіх підстави вважати, що дійсною вартістю продажу цього автомобіля є саме та сума, яка вказана на сайті AutoАStat.com - 7750, 00 дол. США, а не 4000,00 дол. США, як зазначає позивач.

Крім того, відповідно до загальновідомої інформації суб`єктів господарювання, які пропонують посередницькі послуги у сфері купівлі-продажу автомобілів з США, вартість транспортування легкових автомобілів з порту Нью-Йорк/Ньюарк через Німеччину до кордону України становить 750,00 доларів США і триває від 15 до 30 днів (а.с.149-150).

Визначаючи вартість транспортування у даному випадку, митний орган виходив із мінімальної вартості транспортування до кордону України, яка заявляється декларантами при митних оформленнях легкових автомобілів у 2018 році, що прибули із США, і яка складає 400 доларів США, що узгоджується із положеннями ч.7 ст.59 Митного кодексу України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої що відповідач, при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів № UA 805180/2018/000112/2 від 11.09.2018 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 805180/2018/00468 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, з дотриманням вимог ч.2 ст.2 КАС України, отже, підстави для їх скасування відсутні.

Посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 20.02.2018 р. по справі №809/1889/16, колегія суддів відхиляє, оскільки відносини, у яких виник спір по справі №809/1889/16, розглянуту Верховним Судом, не є тотожними відносинам, що склалися у цій справі.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, відповідно до п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.03.2019 року по справі № 480/3979/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій І.С. Чалий
Повний текст постанови складено 16.07.2019 року