Справа № 520/2377/19
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 р.Справа № 520/2377/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 року (ухвалене суддею Бідонько А.В., повний текст якого складено 16.05.2019 року) по справі № 520/2377/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив скасувати рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 09.01.2019 р.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, в зв`язку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 р.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідачем до суду апеляційної інстанції подано письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість прийнятого судом першої інстанції рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 р. залишити без змін.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 є самозайнятою особою та перебуває на обліку в контролюючому органі.

30.01.2014 р. позивач подав до контролюючого органу звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суму нарахованого єдиного внеску за звітний період 2013 рік.

Згідно даних таблиці 3 позивачем самостійно обчислено суму нарахованого єдиного внеску у розмірі 5495,48 грн.

Також 04.02.2014 р. позивачем подано до контролюючого органу звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суму нарахованого єдиного внеску за звітний період 2013 рік та згідно даних таблиці 3 позивачем самостійно обчислено суму нарахованого єдиного внеску в розмірі 10 530,10 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 35 від 30.04.2014 р. позивачем сплачено ЄСВ за 2013 рік у розмірі 5 495,50 грн (а.с. 21).

Рішенням контролюючого органу від 09.01.2019 р. № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за несплату або несвоєчасну ЄСВ до позивача застосовано штраф у розмірі 503,46 грн - за період з 01.05.2014 р. до 27.04.2015 р., 5 009,41 грн - штраф за період з 01.05.2015 р. до 20.07.2018 р., та нараховано пеню в розмірі 5 442,41 грн.

Не погоджуючись із вищевказаними рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що підстави для задоволення позовних вимог позивача про скасування оскаржуваного рішення відповідача № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску від 09.01.2019 р. відсутні.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 Кодаткового кодексу України, не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно із ст. 1 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що формує податкову і митну політику (в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів, єдиного внеску) та забезпечує її реалізацію (центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), та його територіальні органи.

Відповідно до абз. 2 ч. 28 ст. 8 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, розрахунок розподілу єдиного внеску за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування проводиться на підставі звітності про нарахування єдиного внеску за результатами попереднього року

Згідно із ч. 3 ст. 9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів , бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

За рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується (п. п. 6, 16 ст. 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11.06.2018 р. за № 962/32144, визначає процедуру, форму, строки подання звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Звіт) до Державної фіскальної служби України, яка є центральним органом виконавчої влади, який реалізує, зокрема, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, її територіальних органів (далі - органи доходів і зборів).

На підставі п. п. 1, 2 Розділу V вказаного Порядку у разі виявлення помилки у Звіті до закінчення строку подання цього Звіту страхувальник повторно формує та подає Звіт у повному обсязі до органу доходів і зборів за основним місцем обліку.

Чинним вважається останній електронний або паперовий Звіт, поданий страхувальником до закінчення строків подання звітності, визначених цим Порядком, який пройшов всі контролі при завантаженні до Реєстру страхувальників та до Реєстру застрахованих осіб.

Якщо страхувальником до закінчення строку подання Звіту подаються за поточний звітний період лише окремі таблиці Звіту із зазначенням типу форми скасовуюча, додаткова, цей Звіт не вважається Звітом і вважається таким, що не подавався.

У разі виявлення страхувальником у Звіті після закінчення строку подання такого Звіту помилки в реквізитах (крім сум), що стосується страхувальника або застрахованої особи, подаються скасовуючі документи, тобто страхувальник повинен сформувати та подати Звіт за попередній період, який містить перелік таблиць Звіту, відповідну таблицю із зазначенням типу форми скасовуюча з відомостями, які були помилкові, на одну або декількох застрахованих осіб та відповідну таблицю із зазначенням типу форми "початкова" із зазначеними правильними відомостями на одну або декількох застрахованих осіб, при цьому таблиця 6 додатка 4 до цього Порядку має містити дані щодо кожної застрахованої особи окремо.

Звіт, сформований для виправлення помилок за попередні звітні періоди, не має містити таблиць 1-4 додатка 4 до цього Порядку. При цьому внесення змін до сум нарахованої заробітної плати або доходу та у зв`язку з цим до нарахованих сум єдиного внеску за звітний місяць при формуванні і поданні скасовуючих документів не допускається.

Якщо потрібно повністю скасувати відомості, зазначені в таблицях 5, 7 додатка 4 до цього Порядку, подаються тільки скасовуючі документи щодо виявлених недостовірних відомостей про застраховану особу.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на положення пункту 16 Розділу ІІ Порядку, згідно яких відповідальним за правильність та достовірність заповнення Звіту є страхувальник.

Судовим розглядом встановлено, що 30.01.2014 р. позивачем подано до контролюючого органу звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суму нарахованого єдиного внеску за звітний період 2013 рік, в якому ним самостійно обчислено суму нарахованого єдиного внеску у розмірі 5 495,48 грн., а 04.02.2014 р. позивачем подано до контролюючого органу звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суму нарахованого єдиного внеску за звітний період 2013 рік, в якому ним самостійно обчислено суму нарахованого єдиного внеску у розмірі 10 530,10 грн.

Чинним вважається останній електронний або паперовий Звіт, поданий страхувальником до закінчення строків подання звітності, тобто, у цьому випадку звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суму нарахованого єдиного внеску за звітний період 2013 рік від 04.02.2014 р.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо помилковості зазначених ним в звіті від 04.02.2014 р. та щодо його звернення до контролюючого органу із заявою про визнання недійсним та скасування Додатку 5 Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску та таблиці 3 Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування особами, які забезпечують себе роботою самостійно від 04.02.2014 р.

Відповідно до платіжного доручення № 35 від 30.04.2014 р. позивачем сплачено ЄСВ за 2013 рік у розмірі 5 495,50 грн, а не в розмірі 10530,10 грн., тобто, позивачем було сплачено не всю суму нарахованого єдиного внеску за звітний період 2013 рік, яка вказана у звіті від 04.02.2014 р., у зв`язку із чим контролюючим органом винесено рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 09.01.2019 р. за несплату або несвоєчасну ЄСВ до позивача застосовано штраф у розмірі 503,46 грн - за період з 01.05.2014 р. до 27.04.2015 р., 5 009,41 грн. - штраф за період з 01.05.2015 р. до 20.07.2018 р. та нараховано пеню в розмірі 5 442,41 грн.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення № 000285606 про застосування штрафних санкцій та нарахування пенсі за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 09.01.2019 р. прийнято контролюючим органом із дотриманням вимог чинного законодавства.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 року по справі № 520/2377/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 12.07.2019 року