Справа № 560/355/19
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/355/19

Головуючий у 1-й інстанції: Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

16 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Франовської К.С. Кузьменко Л.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

представника позивача - ОСОБА_1 .

представників відповідача - Василенко А.В., Цимбалюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року (рішення ухвалено суддею Тарновецьким І.І. в м. Хмельницький, повне рішення складене 19.04.2019) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Хмельницької митниці ДФС, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA400000/2019/000370/2 від 29.01.2019;

- зобов`язати Хмельницьку митницю ДФС нарахувати мито відповідно до заявленої ОСОБА_2 митної вартості транспортного засобу у декларації форми МД - 2 № UA400000/2019/000370/2 від 29.01.2019.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала про безпідставність прийняття відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів та визначення митної вартості за другорядним (резервним) методом, оскільки нею надано всі необхідні документи для визначення митної вартості товару за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Вважає прийняте відповідачем рішення про коригування митної вартості товару протиправним і необґрунтованим.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Хмельницької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA400000/2019/000370/2 від 29.01.2019. Зобов`язано Хмельницьку митницю ДФС нарахувати мито відповідно до заявленої ОСОБА_2 митної вартості транспортного засобу у декларації форми МД - 2 № UA400000/2019/000370/2 від 29.01.2019.

Не погодившись з висновками суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі митний орган, зазначаючи про допущенні судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати прийняте окружним судом рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог Хмельницька митниця ДФС посилається на відсутність належної оцінки судом спірних правовідносин, з врахуванням спеціальних положень Митного кодексу України. На переконання апелянта, окружний суд в обгрунтування власних висновків посилається виключно на загальні норми щодо визначення митної вартості товару, не надаючи при цьому уваги статті 337 МК України, якою врегульовано питання здійснення митним органом контролю із застосуванням системи управління ризиками. Також відповідач зазначає про правомірність визначення митної вартості імпортованого позивачем автомобіля із застосуванням резервного методу, оскільки подані документи не підтверджували заявлену митну вартість останнього, а наявна цінова інформація ґрунтувалась виключно на раніше визнаних (визначених) органом Державної фіскальної служби України митних вартостях.

В письмових заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечила доцільність задоволення вимог апеляційної скарги митного органу, зазначивши про безпідставність викладених в ній доводів, які у своїй сукупності не є свідченням обґрунтованості сумнівів Хмельницької митниці ДФС у визначенні митної вартості імпортованого нею автомобіля.

В судовому засіданні представники відповідача вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанції норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 згідно рахунку-фактури №2882/2019 від 10.01.2019 придбано у юридичної особи нерезидента "Fahrdienste Kufner" транспортний засіб "VW Crafter Kombi", 2016 року випуску, за ціною 14277,00 євро.

З метою митного оформлення ввезеного на територію України автомобіля марки "Volkswagen", модель "Crafter", бувшого у використанні, 2016 року виготовлення, позивачем подано до Хмельницької митниці ДФС митну декларацію від 29.01.2019 № UA400030/2019/004363, в якій зазначено митну вартість вказаного автомобіля, яка визначена за основним методом, тобто за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, та складає 14277,00 євро.

Окрім того, на підтвердження вартості товару декларантом одночасно подано: рахунок-фактуру № 2882/2019 від 10.01.2019, декларацію про походження товару, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, калькуляцію транспортних витрат, договір про надання послуг митного брокера, паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні.

У зв`язку з виявленням у вказаних документах розбіжностей в частині зазначення пробігу імпортованого позивачем автомобіля, що суттєво могло вплинути на рівень ціни товару, відповідачем з метою виконання обов`язкової форми контролю 105-2, згенерованої АСАУР, було надіслано декларанту повідомлення з вимогою надання додаткових документів для підтвердження вартості товару.

29.01.2019 позивачем надіслано до Хмельницької митниці ДФС повідомлення про неможливість надання додаткових документів для підтвердження митної вартості автомобіля.

Відповідачем, за результатами розгляду наявних документів позивача, з врахуванням відмови останнього подавати додаткові документи, 29.01.2019 року прийнято рішення про коригування митної вартості №UA400000/2019/000370/2 від 29.01.2019 та видано картку відмови в митному оформленні від 29.01.2019 № UA400030/2019/00441. Митну вартість автомобіля визначено на рівні 24850 євро.

Позивач не погодившись із прийнятим рішенням про коригування митної вартості №UA400000/2019/000370/2 від 29.01.2019, звернувся до суду про його скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що подані позивачем до митного оформлення документи повністю відповідали вимогам ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України і не створювали підстав для виникнення у митного органу обґрунтованих сумнівів відносно визначеності і достовірності всіх складових митної вартості автомобіля , яка є обов`язковою при їх обчисленні.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, за приписами частини 1 статті 246 Митного кодексу України (далі - МК України) метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно із частиною першою статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Частиною 6 статті 264 МК України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Відповідно до частини 1 статті 337 МК України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, в силу приписів статті 49 МК України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За приписами частини 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості (частина четверта статті 52 Митного Кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з положеннями статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Вирішуючи даний спір, судовою колегією з`ясовано, що за результатом опрацювання згенерованого АСАУР ризику, щодо невідповідності заявленої декларантом вартості зазначеного транспортного засобу, вартості ідентичних товарів, відповідачем виявлено, що подані позивачем документи в підтвердження митної вартості товару, містять вагомі розбіжності в частині зазначення пробігу автомобіля, що впливає на рівень його ціни. Зокрема, згідно рахунку-фактури №2882/2019 від 10.01.2019 пробіг автомобіля марки "Volkswagen", модель "Crafter", бувшого у використанні, 2016 року виготовлення, складає 275000 км, тоді як згідно акту митного огляду від 22.01.2019 №UA20903/2019/05011 пробіг останнього складає 171589 км. При цьому, документів, витребуваних митним органом для уточнення інформації стосовно пробігу автомобіля (наприклад сервісної книжки) під час митного оформлення позивачем надано не було.

Послідовність дій посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час здійснення їх митного оформлення визначено Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 11.09.2015 року № 689 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно з приписами пункту 6 Розділу ІІ вказаних Методичних рекомендацій, при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх складових митної вартості; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п`ятою - восьмою статті 58 МК України, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості; наявність арифметичних помилок в митній декларації, декларації митної вартості або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України.

При перевірці розрахунку та числового значення заявленої митної вартості товарів здійснюється перевірка наявності у підтверджуючих документах всіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ подається); митній декларації графи 12, 20, 22, 31 (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості), 42, 43, 44 (в частині наявності реквізитів документів, які підтверджують митну вартість товарів), 45, 46; документах, поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, для декларування яких не застосовується митна декларація (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості); рахунку-фактурі або іншому документі, який визначає вартість товару (пункт 7 Розділу ІІ Методичних рекомендацій).

Тобто, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки, контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.

Відповідно до частини 6 статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у Главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребовуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічної правовий висновок висловлений Верховним Судом в постанові від 04 квітня 2018 року по справі № 826/27058/15 (№ К/9901/35148/18).

Згідно з частиною першою статті 320 Митного кодексу України форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.

Як встановлено в ході розгляду справи, декларантом документів для підтвердження пробігу автомобіля (в тому рахунку і витребуваної митним органом сервісної книжки автомобіля) під час митного оформлення надано не було.

Судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги той факт, що виявлені митним органом невідповідності у поданих позивачем документах є суттєвими для обчислення ціни автомобіля. В даному випадку, судова колегія вважає сумніви митного органу щодо правильності визначення позивачем митної вартості автомобіля є достатньо обгрунтованими, адже пробіг автомобіля суттєво впливає на його вартість, як один із факторів який безпосередньо враховується при визначенні технічного стану автомобіля. Тобто, наведене є вагомою підставою для витровування у позивача додаткових документів.

У свою чергу, попри те, що обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачеві, останнім жодними доказами не спростовані встановлені у ході митного контролю невідповідності та розбіжності у поданих до митного оформлення документах та не доведено обґрунтованості визначення митної вартості автомобіля за основним методом. Додаткових документів витребовуваних митним органом позивачем не надано.

В розрізі встановлених обставин справи, судова колегія не погоджується з судом першої інстанції, який встановивши відсутність у договорі купівлі-продажу № 2882/2019 від 10.01.2019 та МД № UA 400030/2019/004519 відомостей пробігу автомобіля, дійшов висновку, що останні не впливають на вартість транспортного засобу, яка визначена відповідно до договору купівлі - продажу.

У зв`язку з відсутністю можливості застосування попередніх методів (причини незастосування вказано в рішенні про коригування митної вартості) при здійсненні митної оцінки товару, задекларованого позивачем, відповідачем обґрунтовано застосовано резервний метод.

Таким чином, з огляду на відсутність обґрунтованих висновків суду першої інстанції, які б спростували доцільність сумнівів митного органу в правильності митної оцінки товару, з урахуванням встановлених в цій справі обставин та правового регулювання спірних правовідносин, судова колегія доходить до переконання, що за відсутності документів, які б пояснили чи спростували сумніви митного органу, останній не мав достатніх та обґрунтованих підстав для визнання митної вартості товару за ціною договору (контракту).

Визначення вартості товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, для цілей нарахування митних платежів здійснюється згідно положень статті 368 Митного кодексу України.

Так, згідно з частиною першою цієї статті для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Частиною третьою цієї ж цієї статті Митного кодексу України визначено, що особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості.

При цьому відповідно до частини четвертої цієї статті Митного кодексу України у разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Під час проведення митного контролю і митного оформлення транспортних засобів, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості у порядку, встановленому розділом ІІІ Митного кодексу України.

Відповідно до статей 57-58 МК України основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються. Відповідно до частини другої статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або невизначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 57 МК України одним з другорядних методів визначення митної вартості є визначення за ціною договору щодо ідентичних товарів.

За приписами пп. 1.1 пункту 1 наказу Державної митної служби України від 13.10.2006 № 885 "Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів" контроль за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів проводиться з урахуванням принципів Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів (далі - Методика), затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395.

Розрахунок числового значення вартісного рівня транспортних засобів здійснюється відповідно до формул, наведених у пункті 7.53.3 пункту 7.53 розділу VII Методики, та методик розрахунку вартісного рівня, наведеного у спеціалізованих офіційних виданнях, які містять інформацію про ціни на транспортні засоби, сформовані на світовому ринку (видавництва "Kelley Blue Book", "Eurotax", "Nada" тощо), з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). При цьому, для моторних транспортних засобів, враховуються відомості, що містяться у товаросупровідних документах та актах про проведення фізичного або митного огляду щодо: марки, моделі, модифікації, типу та маркування кузова, об`єму та потужності двигуна, типу пального, повної маси, вантажопідйомності, фактичного терміну експлуатації, пробігу, технічного стану, комплектації, функціонального призначення. Ідентифікація кожного транспортного засобу проводиться на основі даних його виробника; визначальним при цьому є ідентифікаційний номер VIN конкретного транспортного засобу.

Згідно з пунктом 10 Додатку 8 до Методики періодичний довідник "SuperSCHWACKE" (Eurotax, Швейцарія) рекомендований для використання при проведенні товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів.

Отже, враховуючи те, що позивач не надав належні документи, які підтверджують митну вартість товару, відповідачем правомірно та відповідно до наведених вище приписів чинного законодавства для визначення такої вартості використано періодичний довідник "SuperSCHWACKE".

Разом з тим, судова колегія бере до уваги той факт, що позивач, проігнорувавши вимоги митного органу стосовно підтвердження митної вартості товару шляхом подання додаткових документів, як то експортна декларація від 17.01.2019 року №DЕ007703 та копія сервісної книжки транспортного засобу, надав останні разом з матеріалами позовної заяви.

В даному випадку, поза увагою суду першої інстанції залишилась та обставина, що позивач відмовляючи митному органу в наданні додаткових доказів для підтвердження митної вартості автомобіля, що мало місце 29.01.2019 року, мав у наявності як і експортну декларацію №DЕ007703, датовану 17.01.2019 року, так і сервісну книжку придбаного ним автомобіля. Судова колегія відзначає факт відсутності оцінки судом першої інстанції встановлених дій декларанта щодо недобросовіcного користування наданими йому правами та протиправне ігнорування наділеними обов`язками.

Окрім того, судова колегія, оцінюючи повноту з`ясування судом першої інстанції всіх обставин справи, відзначає, що факт наявності розбіжностей у документах щодо пробігу, придбаного позивачем транспортного засобу, судом першої інстанції не досліджувався.

Як встановлено в ході огляду сервісної книжки автомобіля "VW Crafter Kombi", 2016 року випуску, останній, проходячи сервісний огляд 28.12.2017 року мав пробіг 95 000 км, вже під час огляду 07.09.2018 року пробіг складав 150 900 км, а з інформації стосовно пробігу вказаного транспортного засобу, що занесена до рахунку №2882/2019 від 10.01.2019 року вбачається, що пробіг транспортного засобу за останні п`ять місяців збільшився на 124 100 км і на момент продажу автомобіля складає 275 000 км.

В призмі викладеного та враховуючи тенденцію збільшення пробігу вказаного автомобіля на протязі 2017-2018 років, судова колегія, критично оцінює інформацію наявну у рахунку №2882/2019 від 10.01.2019 року, до того ж, ураховуючи, що актом про проведення огляду (перегляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 22.01.2019 року UA20903/2019/05011 пробіг автомобіля зафіксований в розмірі 171589 км.

За таких обставин суд приходить до висновку, що посадовими особами Хмельницької митниці ДФС у повній мірі реалізовані повноваження, регламентовані статтями 53, 54, 55, 57 Митного кодексу України, в частині проведення контролю за правильністю визначення декларантом митної вартості, обґрунтованості підстав для витребовування додаткових документів та прийняття рішення про коригування митної вартості імпортованого товару.

Окрім того, судова колегія, надаючи правову оцінку даним правовідносинам, зважає на те, що позивач у власній письмовій відповіді, наданій суду першої інстанції на заперечення відповідача (а.с. 89-91), фактично визнав існуючу невідповідність інформації стосовно пробігу легкового автомобіля марки "Volkswagen", модель "Crafter Kombi", 2016 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , оскільки обгрунтовуючи сплачену ним ціну за вказаний автомобіль, посилається на можливість придбання аналогічного за технічними характеристиками автомобіля з пробігом 150 000 км за ціною нетто 14-15 тис. євро.

Відтак, підсумовуючи викладене, в розрізі встановлених обставин, судова колегія доходить до переконання, що доводи апеляційної скарги митного органу є достатньо підтвердженими належними та допустимими доказами та в повній мірі спростовують висновки суду першої інстанції.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 17 липня 2019 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Франовська К.С. Кузьменко Л.В.