Справа № 200/13635/18-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року справа №200/13635/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенка І.В., Сіваченка І.В., секретар судового засідання Макаренко А.С., за участю позивача - ОСОБА_1 , представника Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області Михайлішиної С.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року (повний текст складено 18 березня 2019 року) у справі № 200/13635/18-а (суддя І інстанції - Шинкарьова І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити пені дії,-

В С Т А Н О В И В:

03 грудня 2018 року позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з адміністративним позовом до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області, про визнання протиправним та скасування рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду про визнання протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області № 21/180 від 01 червня 2018 "Про результати розгляду заяви ОСОБА_1 " в частині відмови в зарахуванні до пільгового стажу за Списку №1 періоду роботи в ДВАТ "Гідрошахта "Красноармійська" на посаді дільничного маркшейдера з 29 липня 1993 по 28 вересня 1998 року, зобов`язання Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 29 липня 1993 по 28 вересня 1998 в ДВАТ "Гідрошахта "Красноарміська" та перерахувати пенсію з 21 лютого 2018 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що головним чинником при визначенні права на призначення пенсії на пільгових умовах є сам факт зайнятості на роботах зі шкідливими і важкими умовами пращ, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1. Позивач зазначає, що дільничні маркшейдери також належать до переліку професій затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 на якій повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. На підставі викладеного, позивач вважає, що відповідач протиправно не зарахував до пільгового стажу періоди роботи в ДВАТ "гідрошахта "Красноармійська" з 29 липня 1993 року по 28 вересня 1998 року в якості дільничного маркшейдера пов`язаного з підземними роботами.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року у справі № 200/13635/18-а у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Відповідачами на адресу суду надіслано відзив апеляційну скаргу, в якому просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні позивач підтримала доводи апеляційної скарги, проти чого заперечувала представник відповідача.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанцій встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , громадянин України.

З 21 лютого 2018 року позивачу призначено пенсію відповідно до п. 1, ч. 2, ст. 114 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із загальним стажем 28 років 03 місяці 10 днів, в тому числі стаж роботи за списком № 1 складає 13 років 11 місяців 08 днів без урахування спірного стажу по даній справі.

У березні 2018 року позивач звернувся до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про підтвердження спірного стажу роботи.

Рішенням комісії від 01 червня 2018 року № 21/180 у зарахуванні до пільгового стажу за Списку №1 періоду роботи в ДВАТ "Гідрошахта "Красноармійська" на посаді дільничного маркшейдера з 29 липня 1993 року по 28 вересня 1998 року відмовлено, у зв`язку з відсутністю атестації посади дільничного маркшейдера.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Згідно трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 , позивач у спірні періоди працювала: - з 29 липня 1993 року по 28 вересня 1998 року на посаді дільничного маркшейдера в ДВАТ "Гідрошахта "Красноармійська".

Відповідно архівної довідки від 10 серпня 2018 року № 562 вбачається, що позивач дійсно працювала повний робочий день на Гідрошахта "Красноармійська" у якості дільничного маркшейдера. Окрім іншого у довідці зазначено, що на гідрошахті "Красноармійська" було проведено атестацію робочих місць та було затверджено перелік професій і посад який дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку-та важності трудового стажу, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п. "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991р. №1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховуються весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 та за результатами проведення атестація робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992.

Відповідно до п.4.2 Порядку, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно з п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991р. №1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992р. (п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики 18 листопада 2005р. №383; далі - Порядок №383).

За змістом пунктів 1 та 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992р. №442 (далі - Порядок №442, постанова №442 відповідно), що набрав чинності 21 серпня 1992р., атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здоров`я й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 Порядку № 442 передбачено, що атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Згідно ж з підпунктами 4.1 - 4.3 Порядку №383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992р., відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997р. (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992р. №41 (далі - Методичні рекомендації).

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку №442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно із ст.101 Закону №1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі; підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до вимог пункту 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз норм Закону №1788-ХІІ та Порядку №442 дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п."б" ст.13 Закону №1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Підставою для відмови позивачеві в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідач визначив відсутність у нього відповідного стажу роботи внаслідок неможливості зарахування до останнього періоду його роботи з 29 липня 1993 по 28 вересня 1998 в ДВАТ "Гідрошахта "Красноарміська" у зв`язку з тим, що при проведенні атестації робочих місць за списком №1 посада дільничного маркшейдера не підтверджена.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в розділі підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень, визначено професії: 1.1г маркшейдери, маркшейдери дільничні.

Суд зазначає, що професія "маркшейдери дільничні" у постанові КМУ №36 зазначаються окремо та можуть буди прирівняні до "маркшейдери", оскільки підчас проведення атестації робочих місць по Списку №1 встановлено шкідливі фактори лише для професій "Головний маркшейдер" та "Маркшейдер".

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції погодився з висновками відповідача про відсутність підстав для зарахування позивачу до пільгового стажу за Списку №1 періоду роботи в ДВАТ "Гідрошахта "Красноармійська" на посаді дільничного маркшейдера з 29 липня 1993 року по 28 вересня 1998 року, у зв`язку з відсутністю атестації посади дільничного маркшейдера.

З зазначеним висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області своє рішення від 01.06.2018 № 21/180 щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи в ДВАТ ДП «Гідрошахта «Красноармійська» ДХК «Добропіллявугілля» в якості дільничного маркшейдера з 29.07.1993 по 28.09.1998 зазначено єдину підставу, а саме відсутність атестації посади дільничного маркшейдера.

З урахуванням обставин справи та наданих доказів колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Та обставина, що позивач працювала в ДВАТ «Гідрошахта «Красноармійська» на посаді дільничного маркшейдера з 29.07.1993 по 28.09.1998 підтверджується відповідним записом в трудовій книжці і ця обставина не заперечується відповідачами

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в розділі підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвівді, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень, визначено професії: 1.1г маркшейдери, маркшейдери дільничні.

Професія «маркшейдери дільничні» у постанові КМУ №36 зазначається окремо та може бути прирівняна до «маркшейдери», оскільки під час проведення атестації робочих місць по Списку №1 встановлено шкідливі фактори лише для професій «Головний маркшейдер» та «Маркшейдер», про що свідчать пільгова довідка, уточнююча особливий характер роботи або умов праці, необхідні для призначення пільгової пенсії в період роботи в ДВАТ «Гідрошахта «Красноармійська» на посаді дільничного маркшейдера з 29.07.1993 по 28.09.1998 (50% і більше робочого часу за рік зайнята на підземних роботах, та ця професія передбачена Списком 1 розділом 1 підрозділом 1 пунктом «г») та довідка про підземні виходи в цей же період, видані Селидівською дирекцією з ліквідації шахт ДП «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств», що також підтверджується довідками від 16.02.2018 № 124 та від 10.08.2018 року №563 виданими ВСП «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля».

Крім того, суд враховує те, що ДВАТ «Гідрошахта «Красноармійська», яка в теперішній час не функціонує, була дочірнім підприємством ДХК «Добропіллявугілля», про що свідчать Накази Міністра вугільної промисловості України №441 від 12.09.1996, №464 від 16.09.1996 та Розпорядження Добропільського міського Голови №260р від 10.08.2001, і на всіх шахтах державного підприємства «Добропіллявугілля» розподіл штатів та професійних обов`язків виконувався аналогічно, за типовими структурами управління, штатними розкладами і нормативами чисельності керівників та фахівців, доведеними Міністерством вугільної промисловості. За підсумками атестацій робочих місць за 1994р. по шахтам ім. РСЧА, «Добропільська», «Новодонецька», «Піонер», які також були дочірніми підприємствами ДХК «Добропіллявугілля», в перелік професій та посад робітників, яким підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно Постанові Кабінету міністрів України №162 від 11.03.1994 включена професія «дільничний маркшейдер», професії «маркшейдер» взагалі не зазначено. Крім того, в збірнику «Тимчасових типових посадових інструкцій інженерно-технічних робітників та фахівців служб, відділів дільниць та цехів шахти» (Мінвуглепром, 1991р.), яким користувалися в той час, на шахтах ДХК «Добропіллявугілля», є тільки професія «дільничний маркшейдер», професія «маркшейдер» відсутня.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що наявність в протоколі №1 згідно наказу «Про атестацію робочих місць за умовами праці» від 29.11.1994р. №47т/б в ДВАТ ДП «Гідрощахта «Красноармійська» ДХК «Добропіллявугілля» професії «маркшейдер», якої не існувало в штатах маркшейдерських служб на той час та не існує в теперішній час, та відсутність в ньому реально існуючої професії «дільничний маркшейдер» це не що інше, як помилка виконавця - людини, що заповнювала протокол.

Зазначена помилка, з урахуванням сукупності інших доказів, а саме, відповідним записом в трудовій книжці, архівних довідок, не може бути безумовною підставою, для неврахування позиваку періоду роботи в ДВАТ «Гідрошахта «Красноармійська» на посаді дільничного маркшейдера з 29.07.1993 по 28.09.1998, яка дає право на пільгове пенсійне забезпечення за цей період.

Згідно положень ст. 3 Основного Закону людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Andrejeva v. Latvia» (п.77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009 р.) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку - незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків - ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачів вимогам. У справі «Будченко проти України» (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також нагадав, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України», п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України», п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» тощо).

Це, звичайно, не означає, що суд має приймати рішення на користь людини кожного разу, коли вона про це просить, але суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, іншими словами, людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично.

При викладених обставинах, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими. Для захисту порушеного права позивача слід визнати протиправним та скасувати рішення комісії при Головному управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 21/180 від 01.06.2018 року «Про результати розгляду заяви ОСОБА_1 » в частині відмови в зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи в ДВАТ «Гідрошахта «Красноармійська» на посаді дільничного маркшейдера з 29.07.1993 по 28.09.1998. Зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 ОСОБА_1 період роботи з 29.07.1993 по 28.09.1998 в ДВАТ «Гідрошахта «Красноармійська» та перерахувати пенсію з 21.02.2018 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні позову.

Згідно частини 6 статті 139 КАС якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням сплати позивачем судового збору на подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 1762 гривень 00 копійок зазначена сума підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частках.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови та прийняття нової постанови.

Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року у справі № 200/13635/18-а - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року у справі № 200/13635/18-а - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити пені дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії при Головному управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 21/180 від 01.06.2018 року «Про результати розгляду заяви ОСОБА_1 » в частині відмови в зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи в ДВАТ «Гідрошахта «Красноармійська» на посаді дільничного маркшейдера з 29.07.1993 по 28.09.1998.

Зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 ОСОБА_1 період роботи з 29.07.1993 по 28.09.1998 в ДВАТ «Гідрошахта «Красноармійська» та перерахувати пенсію з 21.02.2018 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНН НОМЕР_3 ) АДРЕСА_1 понесені судові витрати у розмірі 881,00 (вісімсот вісімдесят одна ) грн. 00 коп.

Стягнути з Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області () 85000, Донецька область, м. Добропілля, вул.Незалежності, 28А, за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_3 ) АДРЕСА_1 понесені судові витрати у розмірі 881,00 (вісімсот вісімдесят одна ) грн. 00 коп.

Повне судове рішення складено 15 липня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Геращенко

І.В. Сіваченко