Справа № 127/11022/19
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/11022/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Борисюк І.Е.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

17 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Іваненко Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Чухно Ірини Володимирівни на додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2019 року (суддя Борисюк І.Е.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Чухно Ірини Володимирівни про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, розгляд якої проводиться в порядку розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ.,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Чухно Ірини Володимирівни про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07 травня 2019 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Чухно Ірини Володимирівни від 29.03.2019 №59/0013По/05/01/-19 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрито.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 і п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2019 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі задоволено. Компенсувано ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати додаткове рішення суду першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки, на його переконання, розподіл судових витрат відбувся за відсутності детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Крім того, апелянт вважає, що судом не оцінено доцільність суми відшкодування вартості наданих адвокатських послуг.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Приймаючи додаткове судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованим та пропорційним предмету спору, тобто є співмірним, враховуючи положення ч. 5 ст. 134 КАС України.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом встановлено, що учасники справи звільнені від сплати судових витрат.

Згідно із ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про компенсацію позивачу витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000, 00 гривень за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 252 КАС України суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Тобто, з аналізу процитованих норм вбачається, що умовами для прийняття додаткового рішення є не вирішення питання про судові витрати.

Так, з матеріалів справи слідує, що 15.04.2019 позивачем було укладено договір про надання йому правової допомоги адвокатом Балтаком Д.О. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 558 від 29.10.2007). Предметом даного договору визначено: представництво інтересів ОСОБА_1 у Вінницькому міському суді Вінницької області при розгляді справи за позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП.

Суду надано акт прийому-передачі наданих послуг від 08.05.2019, розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу від 08.05.2019 та квитанцію до договору про надання правової допомоги від 15.04.2019, згідно яких позивачем було сплачену адвокату 5 000, 00 гривень.

Враховуючи, що адміністративний позов було задоволено, то додатковим рішенням компенсовано позивачу витрати на правничу допомогу адвоката за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів зауважує, що представником позивача суду подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. За умовами договору про надання правової допомоги від 15.04.2019 (п. 4.2.), розмір гонорару зазначається в акті прийому-передачі наданих послуг. Актом прийому-передачі наданих послуг від 08.05.2019 чітко визначено вартість наданих ОСОБА_1 послуг - 5 000, 00 гривень, які були ним сплачені у повному обсязі 08.05.2019 на виконання умов договору від 15.04.2019 і розрахунок яких надано суду. Розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу від 08.05.2019 містить інформацію про час, витрачений на вчинення необхідних дій, конкретизовано обсяг наданих послуг, вартість кожної з них окремо.

Стосовно доводів апелянта про безпідставність заявлених позивачем до відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою, судова колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом ч. 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з п.п. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень ст. 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Між тим, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Положеннями ст. 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З наданих представником позивача документів чітко вбачається, що позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. і судом першої інстанції прийнято додаткове судове рішення про компенсування вказаної суми за рахунок державного бюджету, що узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 139 КАС України.

Між тим, апеляційна скарга не містить належного обґрунтування щодо неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката у розмірі 5000,00 грн.

Згідно з ч. 6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Варто зауважити, що відповідач не скористався правом, наданим йому ч. 6 ст. 134 КАС України, та не звертався до суду першої інстанції з клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, з підствав недоведеності співрозмірності витрат, понесених позивачем.

Таким чином, судова колегія приходить висновку щодо обґрунтованості позиції суду першої інстанції стосовно наявності правових підстав для відшкодування позивачу понесених витрат на правину допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Зазначений висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у додатковій постанові від 23 травня 2018 року по справі №820/2262/17.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія зазначає, що згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема, в рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, п. 29).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при винесенні судом першої інстанції додаткового рішення в ході апеляційного розгляду справи не виявлено, а відтак підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Чухно Ірини Володимирівни залишити без задоволення, а додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Іваненко Т.В.