Справа № 440/539/19
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: О.В. Гіглава
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 р. Справа № 440/539/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Бершова Г.Є.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.05.2019, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 06.05.19 по справі № 440/539/19

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Управління Держпраці у Полтавській області

про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Полтавській області, у якій просив суд: визнати протиправними дії відповідача щодо організації і проведення інспекційного відвідування фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в період 21-22 грудня 2018 року та складення акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування, юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 22.12.2018 №ПЛ2927/170/АВ/П/ТД-ФС; визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 10.01.2019 №ПЛ2927/170/АВ/П/ТД-ФС.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 10 січня 2019 року №ПЛ2927/170/АВ/П/ТД-ФС.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Згідно зі статтею 308 КАС України справа переглядається в межах задоволених позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції в частині, що оскаржується, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що окремим дорученням голови Державної служби України з питань праці Чернега Р. від 28.09.2018 №221/4.1-18 зобов`язано: опрацювати переліки підприємств, надані територіальними органами Державної фіскальної служби України, з урахуванням підпункту 6 пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2018 №295, та паспортів неформальної зайнятості областей; за результатами проведеного аналізу надати територіальним органам Державної фіскальної служби України переліки підприємств для узгодження та затвердження плану спільних комплексних заходів, спрямованих на виявлення неоформлених трудових відносин (а.с. 64).

На виконання вказаного доручення ГУ ДФС у Полтавській області разом з Управлінням Держпраці у Полтавській області погоджено Перелік платників податків для проведення спільних заходів контролю ГУ ДФС у Полтавській області з Управлінням Держпраці у Полтавській області з питань дотримання роботодавцями законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з найманими особами на грудень 2018 року (а.с. 65).

21.12.2018 начальником Управління Держпраці у Полтавській області Щербак С.Л. видано наказ №265П "Про проведення заходів державного контролю", яким, зокрема, наказано провести заходи державного контролю ФО-П ОСОБА_1 щодо відповідності вимогам законодавства про працю у зв`язку з надходженням доручення голови Державної служби України з питань праці Чернега Р. від 28.09.2018 №221/4.1-18 та Плану спільних заходів суб`єктів господарювання на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 №649-р. на грудень головним державним інспекторам відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Ягодовській Я . В. , Черкаській А.М. (а.с. 66).

21.12.2018 за номером №2686 начальником Управління Держпраці у Полтавській області Щербак С.Л. оформлено направлення на проведення заходу державного контролю, яким проведення інспекційного відвідування ФО-П ОСОБА_1 (місця діяльності: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_6 ) на предмет додержання ним вимог законодавства про працю доручено головним державним інспекторам Ягодовській Я.В. та Черкаській А.М. (а.с. 67).

Копію вказаного направлення 21.12.2018 вручено представнику позивача за довіреністю Піменовій Н.І., про що свідчить підпис останньої на направленні (а.с. 67 зі звороту).

У період з 21 по 22 грудня 2018 року інспекторами праці Ягодовською Я .В. та Черкаською А.М. у присутності представника позивача за довіреністю Піменової Н.І. проведено інспекційне відвідування ФО-П ОСОБА_1 , за наслідками якого складено акт №ПЛ2927/170/АВ від 22.12.2018, яким, зокрема, зафіксовано порушення останнім частини 3 статті 24 КЗпП України щодо допущення ФО-П ОСОБА_1 працівників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до роботи без належного оформлення трудових відносин (а.с. 68-76).

02.01.2019 Управлінням Держпраці у Полтавській області складено припис №ПЛ2927/170/АВ/П про усунення виявлених порушень частини 3 статті 24 КЗпП України (а.с. 23-24).

У подальшому, 10.01.2019 начальником Управління Держпраці у Полтавській області Щербак С.Л. прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ2927/170/АВ/П/ТД-ФС, якою на ФО-П ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 223380,00 грн (а.с. 90).

Позивач не погодився із діями відповідача щодо проведення перевірки, а також із постановою про накладення штрафу та звернувся із позовом до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позивачем не було порушено частину 3 статті 24 КЗпП України, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині, що оскаржується, та зазначає, що воно підлягає скасуванню, з таких підстав.

Так, відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Тобто, за трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою, працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

Частина третя статті 24 КЗпП України передбачає, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 2 Порядку повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу, затвердженого постановою КМУ від 17.06.2015 року №413, установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.

Приписами пункту 2 частини п`ятої статті 50 Закону України "Про зайнятість населення" визначено, що роботодавцям забороняється застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.

За змістом частини другої статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Відповідно до частини четвертої статті 265 КЗпП України штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Колегією суддів встановлено, що в ході здійснення інспекційного відвідування позивача 21.12.2018 о 15:20 год. за місцем здійснення підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 , кафе-бар «ІНФОРМАЦІЯ_1» встановлено, що громадянка, яка представилася ОСОБА_9 , виконувала обов`язки офіціанта. В своєму письмовому поясненні ОСОБА_9 вказала «проходжу стажування у ФО-П ОСОБА_1 , ФО- ОСОБА_12 на посаді офіціанта близько двох тижнів» для майбутнього працевлаштування у кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на постійну роботу. Громадянка, яка назвалася ОСОБА_10 , також виконувала обов`язки офіціанта. В письмовому поясненні вказала, що «проходжу стажування у ФО-П ОСОБА_1 , ФО-П ОСОБА_12 на посаді офіціанта близько одного тижня» для майбутнього працевлаштування у кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на постійну роботу.

Жодних документів, які б підтверджували працевлаштування вказаних вище осіб на роботу, позивачем, а також його представником перевіряючому 21.12.2018 року надано не було.

22.12.2018 о 10:20 год., тобто на наступний день після здійснення інспекційного відвідування позивача, представником за довіреністю ОСОБА_15 було надано документи, а саме: трудові договори від 21.12.2018 між гр. ОСОБА_9 , гр. ОСОБА_10 та ФО-П ОСОБА_1 , накази від 20.12.2018 №18, №19 про прийняття ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на посаду офіціанта з 21.12.2018 та повідомлення про прийняття працівника на роботу, яке доставлене до ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області 21.12.2018 о 17:04:48 год.

З огляду на викладене, відповідач дійшов висновку, що гр. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були допущені до роботи ФО-П ОСОБА_1 без належного оформлення трудових відносин.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були допущені ФО-П ОСОБА_1 до виконання обов`язків офіціантів після укладення з ними трудових договорів від 21.12.2018, а тому доводи відповідача щодо допущення ФО-П ОСОБА_1 працівників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до роботи без укладення трудових договорів є безпідставними та не відповідають дійсним обставинам справи.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Колегією суддів встановлено, що під час здійснення інспекційного відвідування 21.12.2018 року позивачем не було надано відповідачу жодного документа, який би підтверджував факт офіційного працевлаштування офіціантів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (накази про прийняття на роботу, трудові договори, заяви, повідомлення про прийняття на роботу до податкового органу тощо).

Натомість, з письмових пояснень ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вбачається, що станом на 21.12.2018 року вони проходять стажування з метою подальшого працевлаштування.

Тобто, на підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що на момент проведення інспекційного відвідування ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були допущені до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу, що є порушенням ч.3 статті 24 КЗпП України.

Подальші дії позивача, які полягали у наданні 22.12.2018 року відповідачу наказів про прийняття на роботу від 20.12.2018 року, трудових договорів від 21.12.2018 року та повідомлення в податковий орган від 21.12.2018 року (подане о 17:04:48 год., тобто вже після початку проведення перевірки), вчинені ним з метою уникнення відповідальності за виявлені правопорушення, а тому оцінюються колегією суддів критично.

Колегія суддів зазначає, що позивач не був позбавлений можливості надати перелічені вище документи (крім повідомлення про прийняття на роботу, оскільки воно було направлено о 17:04 год.) перевіряючому саме 21.12.2018 року під час проведення перевірки, оскільки накази про прийняття на роботу датовані 20.12.2018 року, трудові договори - 21.12.2018 року, а тому на момент проведення інспекційного відвідування вони мали бути в наявності у позивача або його представника.

Наданий позивачем договір підряду від 13.12.2018 року, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки жодних документів, які б підтверджували виконання робіт/надання послуг, а саме: акти виконаних робіт, а також оплату за даним договором позивачем не надано. Зазначене також підтверджується відповіддю ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідно до якої звітність по ЄСВ ФОП ОСОБА_1 щодо ОСОБА_10 подана за період з 21.12.2018 року по 28.02.2018 року та по ОСОБА_9 подана за період з 21.12.2018 року по 28.12.2018 року, які працювали на загальних підставах за трудовою книжкою.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач правомірно застосував до позивача штраф за порушення вимог ч.3 статті 24 КЗпП України, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими особами від 10.01.2019 №ПЛ2927/170/АВ/П/ТД-ФС.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині, що оскаржується, прийнято з порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Полтавській області - задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.05.2019 по справі № 440/539/19 скасувати в частині визнання протиправною та скасування постанови Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 10 січня 2019 року №ПЛ2927/170/АВ/П/ТД-ФС.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Г.Є. Бершов
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов