Справа № 815/1993/17
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/1993/17

Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А. Дата і місце ухвалення: 22.04.2019р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів ОСОБА_1

Лук`янчук О.В.

(у зв`язку із неявкою сторін у судове засідання

справа розглянута в порядку письмового провадження

на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України)

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Командира військової частини НОМЕР_1 генерала-майора ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року по справі за адміністративним позовом підполковника ОСОБА_3 до Командира військової частини НОМЕР_1 генерала-майора ОСОБА_2 , командувача Сухопутних військ Збройних Сил України генерала-лейтенанта Попко Сергія Миколайовича, тимчасово виконуючого обов`язки начальника озброєння Командування Сухопутних військ Збройних Сил України полковника Ковтун Володимира Олексійовича про визнання дій неправомірними та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Командира військової частини НОМЕР_1 генерала-майора ОСОБА_2 , командувача Сухопутних військ Збройних Сил України генерала-лейтенанта Попко Сергія Миколайовича, тимчасово виконуючого обов`язки начальника озброєння Командування Сухопутних військ Збройних Сил України полковника ОСОБА_4 , в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії (перевищення службових повноважень) командира в/ч НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та переслідування по службі за подання скарги, а також оскарження дій та наказів командування військової частини НОМЕР_1 в судовому порядку;

- визнати неправомірними дії (перевищення службових повноважень) командувача Сухопутних військ Збройних Сил України генерал лейтенанта ОСОБА_5 , з переслідування позивача по службі за подання заяви (в якій було порушені питання не виконання умов контракту з боку військових посадових осіб стосовно нього) на його ім`я, подання скарги на дії полковника ОСОБА_6 , та оскарження дій (у тому числі наказів) командування в/ч НОМЕР_1 в судовому порядку;

- визнати неправомірними дії (перевищення службових повноважень) тимчасово виконуючого обов`язки начальника озброєння Командування Сухопутних військ ЗСУ полковника ОСОБА_4 щодо питань (недоліків по службі) порушених у службовому листі від 21.12.2016р. №116/10/1/3654;

- скасувати наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 24 січня 2017 року №56 відповідно до якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності з оголошенням дисциплінарного стягнення «Сувора догана» ;

- скасувати накладене наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 24.01.2017р. дисциплінарне стягнення «сувора догана» за неналежне виконання службових обов`язків.

Позов обґрунтовував тим, що видання оскаржуваного наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення суворої догани є наслідком його скарг на дії окремих посадових осіб командування та оскарження дій (у тому числі наказів) командування в/ч НОМЕР_1 в судовому порядку. Накладення дисциплінарного стягнення проведено без додержання вимог, передбачених розділом 3 Дисциплінарного статуту ЗСУ, та з порушенням порядку проведення службового розслідування.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року позов задоволено частково.

Скасовано наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 24 січня 2017 року №56 відповідно до якого ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності з оголошенням дисциплінарного стягнення «Сувора догана». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_3 , командир військової частини НОМЕР_1 генерал-майор ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення від 22.04.2019р. з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом не враховано, що підставою для прийняття спірного наказу від 24 січня 2017 року №56 став рапорт тимчасово виконуючого обов`язки начальника озброєння в/ч НОМЕР_1 полковника ОСОБА_7 , в якому доповів про те, що позивач не виконує свої службові обов`язки. Зокрема, начальник озброєння неодноразово визначав протягом 2017 року підполковнику ОСОБА_3 завдання щодо організації роботи по заведенню оперативного обліку озброєння, військової техніки та матеріально-технічних засобів в службі метрології та стандартизації озброєння, однак станом на 24.12.2016р. ОСОБА_3 визначені завдання не виконав, не відпрацював плануючі документи на 2017 рік, а також не надав відповіді про виконання або невиконання поставлених завдань.

Апелянт вважає безпідставним висновок суду першої інстанції, що відсутність вихідних даних, а саме Плану підготовки Збройних Сил у навчальному році, перешкоджало ОСОБА_3 виготовити річні плани, зазначаючи, що План підготовки Збройних Сил України відпрацьовується в Генеральному штабі ЗСУ, тоді як телеграми про надання Плану підготовки Збройних сил України позивачем направлялися до Командування Сухопутних військ ЗСУ, а не до Генерального штабу ЗСУ.

Також, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, встановленого ч.3 ст.99 КАС України в редакції, чинній на дату звернення з даним позовом до суду. Зокрема, наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 24 січня 2017 року №56 доведено до відома ОСОБА_3 23.02.2017р., тоді як з позовом він звернувся до суду 31.03.2017р., тобто з пропуском місячного строку на його оскарження, встановленого процесуальним законом.

ОСОБА_3 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Позивач вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що підставою для прийняття спірного наказу від 24 січня 2017 року №56 став рапорт тимчасово виконуючого обов`язки начальника озброєння в/ч НОМЕР_1 полковника ОСОБА_7 , оскільки у вказаному рапорті не порушено питань про призначення службового розслідування або притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності, він мав виключно інформаційний характер. Позивач зазначає, що в матеріалах службового розслідування відсутні відпрацьовані ним плануючі документи за напрямком його службової діяльності.

01.07.2019 року на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання від позивача про перенесення судового засідання у зв`язку із його виїздом до м. Харків для догляду за хворим батьком.

Колегія суддів вважає поважною причину не прибуття у судове засідання позивача. В свою чергу, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи, оскільки вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та відповідно до наданих позивачем доводів, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

На підставі ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги командира військової частини НОМЕР_1 генерала-майора ОСОБА_2 , тобто в частині вимог ОСОБА_3 про скасування наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 24 січня 2017 року №56.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п.13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 проходить військову службу на посаді начальника служби метрології та стандартизації озброєння оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України, на підставі наказу Міністра оброни України від 24.02.2016р. №161.

Відповідно до рапорту начальника служби метрології та стандартизації в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 29.02.2016р., справи та посаду начальника служби метрології та стандартизації в/ч НОМЕР_1 він прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

26.12.2016р. за вх. №13732 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 генерала-майора ОСОБА_2 надійшов рапорт тимчасово виконуючого обов`язки начальника озброєння в/ч НОМЕР_1 полковника ОСОБА_7 про те, що в озброєнні військової частини НОМЕР_1 не відпрацьовані плануючі документи на 2017 рік за напрямком служби метрології та стандартизації. (т.1 а.с.226-227)

У зв`язку з цим, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.12.2016р. №844 «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування з метою з`ясування причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. (т.1 а.с.218-219)

Зазначеним наказом визначено під час проведення службового розслідування встановити: наявність чи відсутність порушення, з приводу якого було призначено проведення розслідування та його обставини (час, місце) і наслідки; осіб, з вини яких трапилось порушення, та осіб, дії або бездіяльність яких сприяла шкідливим наслідкам або створювала загрозу для їх спричинення; наявність причинного звязку між порушенням, з приводу якого було призначено розслідування, та неправомірними діями; конкретні неправомірні дії, якими вчинено порушення; вимоги чинного законодавства та інших нормативно-правових актів та керівних документів, які було порушено; ступінь вини кожної з осіб, причетних до порушення; форму вини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки відповідних осіб та їх ставлення до скоєного; умови та причини, що сприяли порушенню.

З наказом від 27.12.2016р. №844 «Про призначення службового розслідування» ОСОБА_3 ознайомлено 25.01.2017р. (т.1 а.с.218-219)

25.01.2017р. командиром військової частини НОМЕР_1 генерал-майором ОСОБА_2 затверджено акт службового розслідування від 24.01.2017р., в якому зафіксовано, що підполковник ОСОБА_3 недбало віднісся до виконання своїх посадових обов`язків, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, проігнорував неухильне виконання наказів начальника озброєння, не дотримався термінів їх виконання, тим самим порушив вимоги статей 11, 16, 37, 82, 83, 84, 92 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Зокрема, у акті службового розслідування зазначено, що в порушення вимог «Керівництва з організації та порядку експлуатації вимірювальної техніки в Збройних силах України» (наказ заступника Міністра оборони з озброєння начальника Озброєння Збройних Сил України від 01.06.2001р. №79) не відпрацьовано: план підготовки метрології та стандартизації на 2017 рік; план калібрування і ремонту військових засобів вимірювальної техніки на 2017 рік; графік метрологічного обслуговування зразків ОВТ на 2017 рік; план проведення перевірки та оцінки стану метрологічного забезпечення військових частин на 2017 рік. Станом на 24.12.2016р. оперативний облік майна не заведений. Неодноразові посилання начальника служби метрології та стандартизації в/ч НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 про відсутність керівних документів для заведення оперативного обліку є необґрунтованими. Відповідно до телеграми тимчасово виконуючого обов`язки начальника озброєння Збройних Сил України від 21.12.2016р. вих.. №116/10/1/3654 для заведення оперативного обліку вимірювальної техніки необхідно керуватися Керівництвом з організації та порядку експлуатації вимірювальної техніки в Збройних Силах України (наказ заступника Міністра оборони з озброєння начальника Озброєння Збройних Сил України від 01.06.2001р. №79), тимчасовим керівництвом з обліку військового у Збройних Силах України (наказ Міністра оборони України від 21.12.2010р. №690), табелем термінових донесень з питань оперативного та матеріально-технічного забезпечення військ (сил) на мирний час (наказ начальника Генерального штабу головнокомандувача Збройних Сил України від 08.04.2010р. №55), які є в наявності в управлінні військової частини НОМЕР_1 та у вільному доступі на інтернет-ресурсах сайту Міністерства Оборони України. Крім того, ОСОБА_3 не відпрацьовано та не надано до озброєння командування Сухопутних військ Збройних Сил України жодного плануючого та звітного документу по службі метрології та стандартизації з питань метрологічного забезпечення за 2016 рік. З метою відпрацювання зазначеної документації начальником служби метрології та стандартизації в/ч НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_3 на адресу начальника Центрального управління метрології та стандартизації Збройних Сил України головного метролога Збройних Сил України надсилались звернення від 07.11.2016р. вих. №2393/16/748 та від 09.12.2016р. вих. №2393/16/827 про надання організаційно-методичних вказівок з метрологічного забезпечення на 2017 рік та інших керівних документів з планування метрологічного забезпечення для відпрацювання Плану підготовки служби метрології та стандартизації в 2017 році. В своїх письмових поясненнях підполковник ОСОБА_3 зазначив, що відпрацювати зазначену вище документацію не вдавалося за можливе у зв`язку з тим, що не надійшло організаційно-методичних вказівок головного метролога Збройних Сил України на 2017 рік. Також зазначив про перебування ним у відпустці у період з 10.12.2016р. по 04.01.2017р. та відсутність критеріїв оцінки стану метрологічного забезпечення Сухопутних військ Збройних Сил України, яку не розроблено службою метрології та стандартизації Сухопутних військ.

Під час проведення службового розслідування отримано пояснення від підполковника ОСОБА_8 , який відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 на період відпустки підполковника ОСОБА_3 тимчасово виконував його обов`язки з 10.12.2016р. по 04.01.2017р., згідно яких відбуваючи у відпустку підполковник ОСОБА_3 плануючих та облікових документів не передавав та що їх потрібно відпрацьовувати не казав. Підполковник ОСОБА_8 виконував поточні завдання по службі метрології та стандартизації, відпрацюванням документації та заведенням обліку не займався, так як не мав достатньої фахової підготовки і інформації щодо відпрацювання цих документів. Доповідей про неможливість своєчасного відпрацювання зазначеної документації підполковником ОСОБА_3 начальнику озброєння в/ч НОМЕР_1 не надавалось.

Згідно акту службового розслідування причинами та умовами не відпрацювання службової документації є незадовільна особиста дисциплінованість та слабке знання керівних документів підполковником ОСОБА_3 .

За результатами проведеного службового розслідування комісія висловила пропозиції за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог статей 11, 16, 37, 82, 83, 84, 92 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що призвело до несвоєчасного відпрацювання плануючих та звітних документів, заведення оперативного обліку в службі метрології та стандартизації в/ч НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_3 оголосити сувору догану. (т.1 а.с.220-225)

24.01.2017р. командиром військової частини НОМЕР_1 генерал-майором ОСОБА_2 видано наказ №56 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог статей 11, 16, 37, 82, 83, 84, 92 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вимог «Керівництва з організації та порядку експлуатації вимірювальної техніки в Збройних силах України» (наказ заступника Міністра оборони з озброєння начальника Озброєння Збройних Сил України від 01.06.2001р. №79), що призвело до несвоєчасного відпрацювання плануючих та звітних документів, заведення оперативного обліку в службі метрології та стандартизації в/ч НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_3 оголошено сувору догану. (т.1 а.с.182-183)

Задовольняючи позов ОСОБА_3 в частині вимог щодо скасування вказаного наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, суд першої інстанції дійшов висновку щодо не відповідності наказу №56 від 24.01.2017р. критерію урахуванню всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Зокрема, за висновками суду першої інстанції відповідачем не доведено наявності вини позивача у відсутності планування на 2017 рік. Суд визнав обґрунтованими доводи ОСОБА_3 , що відсутність вихідних даних, а саме Плану підготовки Збройних Сил у навчальному році, перешкоджало позивачу виготовити річні плани.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції щодо незаконності наказу командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 від 24.01.2017р. №56 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» колегія суддів виходить з наступного.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року N 548-XIV.

Статтею 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно із ст. 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Відповідно до ст. 83 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальник служби полку зобов`язаний: знати вимоги статутів, наказів, порадників та інструкцій щодо організації керівництва службою, додержуватися їх у службовій діяльності; брати участь у розробленні планів бойової та мобілізаційної готовності, бойової підготовки та організовувати їх виконання відповідно до своєї спеціальності; керувати діяльністю служби і бойовою підготовкою підпорядкованих підрозділів, підтримувати в них внутрішній порядок; знати ділові якості та морально-психологічний стан кожного офіцера, прапорщика і сержанта служби і безпосередньо підпорядкованих йому підрозділів, проводити з ними індивідуальну виховну роботу; проводити заняття з офіцерами, прапорщиками і підрозділами полку зі своєї спеціальності, здійснювати заходи щодо підготовки відповідних класних спеціалістів; вживати заходів щодо охорони державної таємниці; знати наявність і стан, а також будову і правила експлуатації (використання) озброєння, бойової та іншої техніки і матеріальних засобів зі своєї служби; своєчасно проводити заходи щодо метрологічного забезпечення озброєння, бойової та іншої техніки, обладнання та майна служби і підпорядкованих підрозділів; здійснювати контроль та вживати заходів для забезпечення надійної охорони підпорядкованого складу, а також озброєння і техніки підпорядкованого підрозділу; стежити за справністю озброєння, бойової та іншої техніки і матеріальних засобів зі своєї служби в підрозділах полку і на підпорядкованому складі, організовувати їх правильну експлуатацію (використання) та забезпечувати при цьому виконання вимог безпеки; здійснювати контроль за ощадливим витрачанням і правильністю застосування пального та мастильних матеріалів в озброєнні, бойовій та іншій техніці служби; вести облік і складати звітність у встановленому порядку, щомісяця проводити з підрозділами і підпорядкованим складом полку звірку облікових даних, в установлені терміни проводити перевірку підрозділів відповідно до своїх обов`язків із складанням відповідних актів; своєчасно подавати заявки на озброєння, бойову та іншу техніку і матеріальні засоби для своєї служби, здійснювати їх одержання, зберігання, видачу в підрозділи і своєчасно поновлювати (освіжати) непорушний запас; організовувати ремонт озброєння, бойової та іншої техніки (майна) зі своєї служби в полку, контролювати якість і терміни його проведення, своєчасно забезпечувати здавання в ремонт озброєння, бойової та іншої техніки (майна), які не можуть бути відремонтовані своїми силами; брати участь у розробленні планів проведення паркового і парко-господарського днів; оглядати озброєння, бойову та іншу техніку служби, що надходять у полк та відправляються з полку; вживати заходів для запобігання надзвичайним подіям під час експлуатації озброєння, бойової та іншої техніки і використання матеріальних засобів зі своєї служби, виявляти причини цих подій і забезпечувати їх усунення; здійснювати контроль за виконанням вимог пожежної безпеки в підпорядкованих підрозділах і службі, а також заходи щодо охорони довкілля; брати участь у винахідницькій і раціоналізаторській роботі, організовувати її у підпорядкованих підрозділах і службі; перевіряти несення бойового чергування і служби добовим нарядом згідно з графіком, затвердженим командиром полку; керувати роботами з обладнання навчально-матеріальної бази відповідно до своєї спеціальності.

Статтею 92 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що начальник служби метрології та стандартизації (метролог) полку підпорядковується начальникові штабу полку і є прямим начальником особового складу військової калібрувальної лабораторії. На доповнення вимог, викладених у статтях 82 - 84, начальник служби метрології та стандартизації (метролог) полку зобов`язаний: планувати, організовувати та здійснювати заходи з метрологічного забезпечення полку в мирний та воєнний час; організовувати та проводити метрологічний нагляд у підрозділах полку; брати участь у роботі комісій полку з приймання та введення в експлуатацію озброєння, бойової та іншої техніки; перевіряти не рідше ніж один раз на три місяці наявність, стан і правильність застосування та зберігання засобів вимірювання, обсяг та повноту проведення метрологічного обслуговування озброєння, бойової та іншої техніки; аналізувати стан метрологічного забезпечення озброєння, бойової та іншої техніки, організовувати проведення профілактичних заходів, спрямованих на запобігання зниженню ефективності експлуатації озброєння, бойової та іншої техніки.

Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення (порушення військової дисципліни та громадського порядку) визначені Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 15 березня 2004 р. N 82

Пунктом 1.5 ст.1 Інструкції №82 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. У наказі зазначаються підстави для призначення розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, термін проведення та посадові особи, яким доручено його провадження. Службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником) чи доручено іншій посадовій особі.

Статтею 3 Інструкції №82 передбачено, що розслідуванням повинно бути встановлено: наявність чи відсутність події, з приводу якої було призначено розслідування, та її обставини (час, місце) і наслідки; осіб, з вини яких трапилася подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли шкідливим наслідкам або створювали загрозу для їх спричинення; наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями військовослужбовця; конкретні неправомірні дії військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; вимоги чинного законодавства чи інших нормативно-правових актів та керівних документів, які було порушено; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення; форму вини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до скоєного; умови та причини, що сприяли правопорушенню; чи вчинено правопорушення під час виконання військовослужбовцем службових обов`язків.

Відповідно до п. 4.2 ст.4 Інструкції №82 акт службового розслідування підписується особами, якими воно проводилося. Кожен учасник розслідування має право викласти свою окрему думку.

Згідно п.4.3 ст.4 Інструкції №82 після підписання акт службового розслідування подається на розгляд посадовій особі, яка призначила розслідування. До акта додаються всі матеріали розслідування.

Посадова особа, яка призначала службове розслідування, проводить бесіду з військовослужбовцем, стосовно якого воно проводилось. За результатами бесіди оформляється аркуш бесіди із зазначенням дати її проведення, а також заперечень, прохань (побажань) особи, стосовно якої проведено службове розслідування. Аркуш бесіди підписується особою, яка проводила бесіду, військовослужбовцем, з яким вона проводилась, присутніми посадовими особами та його безпосереднім начальником. У разі ухилення військовослужбовця від проведення бесіди або відмови підписати аркуш бесіди посадовою особою в ньому робиться відповідний запис про відмову.

Згідно п.5.1 ст.5 Інструкції №82 посадова особа, яка призначала службове розслідування, розглядає у 10-денний термін акт та всі інші матеріали службового розслідування і приймає відповідне рішення.

Відповідно до п. 5.3., 5.4 ст.5 Інструкції №82 притягнення військовослужбовця за результатами службового розслідування до відповідальності здійснюється згідно з вимогами чинного законодавства. Дисциплінарне стягнення накладається у терміни, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність згідно з Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Таким чином, положеннями Інструкції №82 чітко визначено порядок проведення службового розслідування, оформлення його результатів та прийняття рішення за результатами проведеного розслідування.

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що відповідачем не дотримано порядку, встановленого Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 15 березня 2004 р. N 82.

Так, зі змісту пунктів 4.2, 4.3, 5.1 Інструкції №82 слідує, що після підписання акту службового розслідування особами, якими воно проводилося, відповідний акт зі всіма матеріалами подається на розгляд посадовій особі, яка призначила розслідування. Після отримання акту посадова особа, яка призначала службове розслідування, проводить бесіду з військовослужбовцем, стосовно якого воно проводилось. Після цього, посадова особа, яка призначала службове розслідування, розглядає у 10-денний термін акт та всі інші матеріали службового розслідування і приймає відповідне рішення.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, наказ №56 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» прийнято командиром військової частини НОМЕР_1 генерал-майором ОСОБА_2 24.01.2017р. за наслідками службового розслідування, результати якого оформлено актом службового розслідування, який затверджено командиром військової частини НОМЕР_1 25.01.2017р., тобто після притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення йому суворої догани.

Крім того, в матеріалах справи відсутні належні докази виконання відповідачем вимог п.4.3 Інструкції №82, якою передбачено обов`язок посадової особи, яка призначала службове розслідування, провести бесіду з військовослужбовцем, стосовно якого воно проводилось.

Колегія суддів не приймає до уваги наданий командиром військової частини НОМЕР_1 акт від 24.01.2017р., яким зафіксовано відмову ОСОБА_3 від проведення бесіди і ознайомлення з аркушем бесіди, оскільки зазначений акт мав бути складений за участю командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 , як особи, яка призначила службове розслідування (наказ від 27.12.2016р. №844 «Про призначення службового розслідування») і саме на яку пунктом 4.3 Інструкції №82 покладено обов`язок щодо проведення бесіди з військовослужбовцем. (т.1 а.с.250)

При вирішенні спору колегія суддів, також, враховує, що при притягненні спірним наказом ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності командир військової частини НОМЕР_1 посилався на те, що станом на 24.12.2016р. не заведено оперативний облік озброєння, військової техніки та матеріально-технічних засобів.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, за вчинення дій щодо не заведення оперативного обліку озброєння, військової техніки та матеріально-технічних засобів ОСОБА_3 вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності наказами №603 від 03.10.2016р. та №47 від 22.01.2017р. у вигляді оголошення ОСОБА_3 суворої догани.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2017р. по справі №815/6476/16 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 про скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.10.2016р. №603. Зазначене судове рішення набрало законної сили згідно ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017р., яку залишив без змін Верховний Суд постановою від 29 березня 2018 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2017р. по справі №815/1062/17, залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2017р., скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 №47 від 22.01.2017р. «Про результати службового розслідування» в частині оголошення «Суворої догани» підполковнику ОСОБА_3 .

Ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не надано належних пояснень щодо необхідності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності в тому числі за вчинення порушень, за які він вже поніс відповідальність.

На підставі викладеного та враховуючи, що чинним законодавством визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до дисциплінарної відповідальності, на стадії проведення службового розслідування та прийняття за його результатами певних рішень, та в судовому порядку встановлено недотримання відповідачем вимог Інструкції №82 та, як наслідок порушення ст.19 Конституції України, а також притягнення особи до відповідальності за порушення, за які її вже було притягнено до дисциплінарної відповідальності, колегія суддів доходить висновку, що вказані обставини є достатньою підставою для скасування наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 24 січня 2017 року №56 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Доводи апеляційної скарги командира військової частини НОМЕР_1 генерала-майора ОСОБА_2 висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції від 22 квітня 2019 року немає.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на пропуск позивачем місячного строку звернення до суду, встановленого ч.3 ст.99 КАС України (в редакції, чинній на дату звернення з даним позовом до суду), щодо оскарження наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Як зазначає апелянт в поданій ним скарзі, зміст наказу від 24 січня 2017 року №56 доведено до відома ОСОБА_3 23.02.2017р. Позов про скасування вказаного наказу позивач направив до суду першої інстанції засобами поштового зв`язку 24.03.2017р. (т.1 а.с.14)

Відповідно до ч.1, ч.9 ст.103 КАС України в редакції, чинній на дату звернення з даним позовом до суду, та ч.1, ч.9 ст.120 чинного КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

А відтак, твердження командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 про пропуск позивачем строку звернення до суду та, у зв`язку з цим, про необхідність застосування наслідків його пропуску, є необґрунтованими.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Командира військової частини НОМЕР_1 генерала-майора ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 16 липня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук