Справа № 540/196/19
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/196/19
Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Вербицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про зобов`язання визначити та доплатити пенсію за віком,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2019 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (надалі - відповідач, ПФУ), в якому (з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 18.02.2019 року (а.с.16)) просила:

- зобов`язати відповідача визначити та доплатити їй пенсію за віком з врахуванням заробітної плати виплаченої кооперативом «Тепловик» у період з 01.01.1997 року по 31.09.1998 року, що визначена в архівній довідці від 12.09.2012 року, з моменту її звернення за отриманням пенсії, тобто з 08.09.2017 року.

В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначав, що невиконання відповідачем рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 року в частині зарахування заробітної плати за період з 01.01.1997 року по 26.12.1999 року, є протиправним та порушує її права.

Не погоджуючись з такими діями пенсійного органу, позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 року позовні вимоги задоволені.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 року у справі №821/849/18 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати ОСОБА_1 у страховий стаж період роботи у кооперативі «Тепловик» з 05.04.1993 року по 26.12.1999 року та призначити пенсію за віком з врахуванням цього періоду часу з моменту звернення, тобто з 08.08.2017 року.

Вищевказане рішення набрало законної сили 21.09.2018 року.

Згідно ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при розгляді даної справи не має досліджуватись наявність права у позивача на призначення пенсії за віком, а також наявність страхового стажу, оскільки ці факти вже встановлені рішенням суду у справі №821/849/18, яке набрало законної сили. Крім того, ці обставини не спростовує відповідач.

Вищевказане рішення виконано відповідачем в частині зарахування позивачеві у страховий стаж періоду роботи у кооперативі «Тепловик» з 05.04.1993 року по 26.12.1999 року, але відповідачем не враховано заробітну плату позивача за період з 01.01.1997 року по 26.12.1999 року з підстав відсутності в єдиному реєстрі даних про сплату страхових внесків кооперативом «Тепловик».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зарахування рішенням суду позивачу у страховий стаж періоду роботи у кооперативі «Тепловик» з 05.04.1993 року по 26.12.1999 року для призначення пенсії за віком, одночасно є визнанням того, що за цей період підлягає врахуванню виплачена їй заробітна плата як така, що з неї сплачені страхові внески.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що обов`язок щодо сплати страхових внесків до управління Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому працівник не може нести відповідальність за дії вчинені своїм роботодавцем.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та при розгляді даної справи виходить з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV (надалі - Закон №1058-ІV) страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.24 Закону №1058-ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом ст.20 Закону №1058-ІV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст.106 Закону №1058-ІV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, відсутність у відповідача інформації, щодо сплати страхових внесків кооперативом не може бути підставою для відмови у врахуванні заробітної плати при нарахуванні пенсії позивачу за цей період.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постанові від 20.03.2019 року по справі №688/947/17.

Враховуючи вищевказане колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Дану справу було розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - залишити без задоволення, а Херсонського окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.