Справа № 240/5060/18
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/5060/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко Ольга Володимирівна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

10 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Залімського І. Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Колісниченко Ю.В.,

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

третьої особи - ОСОБА_4

третьої особи - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року (суддя Єфіменко О.В.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_6 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про скасування державної реєстрації земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

26 жовтня 2018 року ОСОБА_6 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером НОМЕР_1 .

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

09.01.2019 позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог від 14.12.2018 вх. №384/19. Зокрема, в пунктаз 3 та 4 прохальної частини заявник просив суд:

- скасувати висновок Управління Держземагентства у Житомирському районі від 04.11.2013 №76/1.02.В;

- скасувати наказ від 21.11.2013 №243/а у частині затвердження документації із землеустрою, щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення на території Озерянської сільської ради Житомирського району.

Крім того, 19.02.2019 представником позивача подано клопотання про збільшення позовних вимог, а саме визнання протиправними дій щодо реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 у Державному земельному кадастрі.

19.02.2019 на адресу суду від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення з заявою про збільшення позовних вимог від 14.12.2018 вх. №384/19.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року позовні вимоги позивача, викладені у пунктах 3, 4 прохальної частини заяви про збільшення позовних вимог від 14.12.2018 вхідний №384/19, а саме:

- про скасування висновку Управління Держземагентства у Житомирському районі від 04.11.2013 №76/1.02.В, який є підставою затвердження Документації;

- про скасування наказу від 21.11.2013 №243/а у частині затвердження документації із землеустрою, щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення на території Озерянської сільської ради Житомирського району, прийнятий без проведення обов`язкової державної експертизи та який є підставою державної реєстрації земельної ділянки - залишено без розгляду.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду з підстав, зазначених в апеляційній скарзі. Поміж іншого, в обґрунтування апеляційної скарги посилається про те, що судом першої інстанції повернуто позовну заяву з підстав пропущення позивачем строку звернення до суду, визначеного частиною 2 статті 122 КАС України. Проте, на думку апелянта, зазначений строк пропущено з поважних причин, а тому наявні підстави для його поновлення.

В судовому засіданні представник позивача та треті особи підтримали вимоги апеляційної скарги та просили колегію суддів скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану ухвалу суду від 20.03.2019 - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

У поданій заяві про збільшення позовних вимог від 14.12.2018 позивач вказує, що 26.10.2018 він звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про скасування державної реєстрації сформованої земельної ділянки та ухвалою суду від 31.10.2018 відкрито провадження в адміністративній справі. Підставою звернення позивача до суду слугувало наступне.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 28.04.2016 за №6-1300/14-16-СГ надано громадянину ОСОБА_6 дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000га у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Озерянківської сільської ради Житомирського району Житомирської області.

Відповідно до п.2.4 «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», у липні 2018 року виконавцем робіт із землеустрою при проведенні підготовчих робіт (в т.ч. робіт по вивченню документів) було проведено аналіз матеріалів інвентаризації земель, планово-картографічних матеріалів, правових підстав та виявлено ряд порушень відповідачем норм діючого законодавства України.

На думку позивача, при поділі сформованої земельної ділянки з порушенням норм законодавства, виконавець даного виду робіт не повинен був надавати відповідачу завідомо неправдиву інформацію про земельну ділянку (на даній земельній ділянці наявні землі водного фонду, прибережна захисна смуга уздовж річок, навколо водойм та на островах та болота), межі якої не відповідають дійсності та є недостовірні).

Таким чином, заявник просив суд скасувати висновок Управління Держземагентства у Житомирському районі від 04.11.2013 №76/1.02.В та скасувати наказ від 21.11.2013 №243/а у частині затвердження документації із землеустрою, щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення на території Озерянської сільської ради Житомирського району.

При цьому, заявником подано заяву про поновлення строку звернення із заявою про збільшення позовних вимог від 14.12.2018 вх. №384/19.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що вказані у заяві причинни пропуску процесуальних строків не є такими, що відповідають вимогам ст.121 КАС України та не є поважними. На підставі зазначеного, позовні вимоги позивача, викладені у пунктах 3, 4 прохальної частини заяви про збільшення позовних вимог від 14.12.2018 вхідний №384/19 повернуто позивачу на підставі ч.2 ст. 123 КАС України.

Даючи правову оцінку оскаржуваному рішення суду першої інстанцції, колегія суддів апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, строк звернення до адміністративного суду з даним позовом слід вирішувати з урахуванням положень ч.2 ст.122 КАС України.

Строк звернення до суду, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що позивач отримав наказ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою ще у квітні 2016 року (наказ №6-1300/14-16-СГ від 28.04.2016), тобто позивач вже у 2016 році міг знати про існування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 .

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що в даному випадку, строк позовної давності, встановлений ч.2 ст.122 КАС України пропущений з вини позивача. При цьому, при дослідженні доводів заявника щодо ніявності підстав для поновлення пропущеноно строку, колегія суддів вважає, що вказані у заяві причинні пропуску процесуальних строків не є такими що відповідають вимогам ст.121 КАС України, а тому не можуть бути визнані судом поважними.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу. Відповідно до частини шостої статті 169 КАС України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Положеннями ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Встановлення процестальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених КАС України не зловживаючи ними.

Для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно подати апеляційну скаргу.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Колегія суддів вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, що зазначені апелянтом у заяві недостатніми для визнання їх дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, що позивачем пропущено строк звернення з заявою про збільшення позовним вимог в оскаржуваній позивачем частині, встановлений ст.122 КАС України і вказані у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду доводи не спростовують факт пропуску строку та не підтверджують поважність пропуску такого строку.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали дотримано норми матеріального і процесуального права, в той час як доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції стосовно наявності підстав для повернення заяви, у зв`язку із чим ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 липня 2019 року.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В. Залімський І. Г.