Справа № 814/1083/18
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2019 р.м. ОдесаСправа № 814/1083/18

Головуючий в І інстанції: Лісовська Н.В.

Дата та місце ухвалення рішення: 13.07.2018 р. м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шеметенко Л.П.

судді - Стас Л.В.

судді - Турецької І.О.

за участю секретаря - Колеснікова-Горобець І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 липня 2018 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Моторс» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Терра Моторс» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області, в якому позивач просив: скасувати в повному обсязі податкове повідомлення - рішення № 1 від 12.03.2018 року; скасувати частково податкове повідомлення - рішення № 1 від 12.03.2018 року, а саме зменшити грошове зобов`язання з 53693, 75 грн. до 28702 грн.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 липня 2018 року позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 12.03.2018 року № 1 частково в сумі 24991,75 грн. Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 12.03.2018 року № 1 повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, наголошуючи на порушенні судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 07.02.2018 року по 20.02.2018 року, згідно п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст.ст. 75, 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України, на підставі наказу від 16.01.2018 року № 91, посадовими особами ГУ ДФС у Миколаївській області була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Терра Моторс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року, в тому числі, з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, за період з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року, правильність нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 25.01.2011 року по 30.09.2017 року, за результатами якої складений акт № 447/14-29-14-01/37436506 від 27.02.2018 року.

Відповідно до висновків вказаного акту перевіркою встановлено порушення ТОВ «Терра Моторс»: п.п. 44.1, 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 47421 грн. (2015-2017 р.р.); п.п. 198.1, 198.3 ст. 198, п.п. 200.1, 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся на загальну суму 185196 грн. (2015-2017 р.р.).

На підставі висновків вказаного акту перевірки, ГУ ДФС у Миколаївській області були прийняті податкові повідомлення-рішення від 12.03.2018 року: № 1, яким ТОВ «Терра Моторс» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на 47421 грн. - за основним платежем та 6272,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); № 1, яким ТОВ «Терра Моторс» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 185196 грн. - за основним платежем та 46299 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Не погоджуючись із податковим повідомленням - рішенням № 1 від 12.03.2018 року, а також частково із податковим повідомленням - рішенням № 1 від 12.03.2018 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу в апеляційному порядку колегія суддів виходить з наступного.

Так, як вбачається з акту оскаржуваної перевірки та наданого відповідачем на вимогу суду апеляційної інстанції розрахунку, підставою для виставлення позивачу податкових повідомлень - рішень від 12.03.2018 року №№ 1, 1 про збільшення грошових зобов`язань з податку на прибуток та з податку на додану вартість, та застосування штрафних санкцій з цих податків у розмірі 18750 грн. та 231495 грн. відповідно стали господарські операції позивача з ТОВ «Еллана» та ТОВ «Технооптторг - Трейд».

При цьому, виставляючи наведені податкові повідомлення - рішення у вказаних частинах, відповідач послався на встановлені порушення з боку позивача при здійсненні господарських операцій із зазначеними контрагентами наступних положень: п.п. 44.1, 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п.п. 198.1, 198.3 ст. 198, п.п. 200.1, 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України щодо формування валових витрат та податку на додану вартість за 2015-2017 р.р.

Так, відповідно до наведених податковим органом вимог Податкового кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), а саме п.п. 44.1, 44.2 ст. 44, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Юридичні особи - платники єдиного податку, які відповідають критеріям, визначеним підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, ведуть спрощений бухгалтерський облік доходів та витрат з метою обрахунку об`єкта оподаткування за методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Також, у відповідності до п.п. 198.1, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктами 200.1, 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, на які також посилається податковий орган в якості підстав для виставлення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

З наведеного вбачається, що витрати підприємства можна віднести до складу валових лише у разі фактичності відповідних витрат, оскільки сам факт їх здійснення є визначальною ознакою формування валових витрат. Фактичність здійснення витрат повинна підтверджуватись розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, однак, самі по собі документи без реального здійснення операції, за наслідком якої сформовані витрати підприємства, не мають юридичної сили та не можуть бути підставою для формування валових витрат підприємства.

В свою чергу, виходячи зі змісту наведених вище норм законодавства, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару, до податкового кредиту виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства. При цьому, сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем та суму бюджетного відшкодування. Водночас, наявність податкової накладної за відсутності здійснення господарської операції позбавляє покупця права на формування податкового кредиту.

На підтвердження фактичності здійснення господарських операцій з ТОВ «Еллана» та ТОВ «Технооптторг - Трейд», та відповідно правомірності формування податкового кредиту і валових витрат за перевіряємий період позивачем, як до перевірки, так і до суду, надані: договір поставки автомобільних шин № ДП-011 від 01.11.2016 року (постачальник ТОВ «Еллана»), специфікацію до вказаного договору, видаткові та податкові накладні, складані ТОВ «Еллана»; договори № 250/15/11 від 19.01.2015 року, № 177/16/11 від 11.01.2016 року, № 404/17/11 від 12.01.2017 року поставки товару на умовах відстрочення платежу (постачальник ТОВ «Технооптторг - Трейд», товар - автомобільні товари (диски, шини, кільця, гайки, болти)), специфікації до цих договорів, видаткові та податкові накладні, складані ТОВ «Технооптторг - Трейд».

Крім того, до перевірки позивачем надані платіжні доручення щодо оплати придбаного товару ТОВ «Еллана» та відповідачем встановлено, що кредиторська/дебіторська заборгованість по ТОВ «Еллана» відсутня, що підтверджується актом перевірки, що складений самим відповідачем.

Окрім цього, відповідачем встановлено, що оплата товару ТОВ «Технооптторг - Трейд» здійснювалась в безготівковій формі, кредиторська заборгованість станом на 30.09.2017 року складає 11214 грн.

Також, згідно акту перевірки, в ході перевірки відповідачем встановлено оприбуткування позивачем в бухгалтерському обліку господарських операцій з ТОВ «Еллана» та ТОВ «Технооптторг - Трейд», відображення цих господарських операцій у деклараціях з ПДВ та податку на прибуток у відповідних періодах.

При цьому, під час перевірки відповідач також встановив, що в перевіряємий період ТОВ «Терра Моторс» мало право здійснювати та фактично здійснювало наступні види господарської діяльності: торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами; технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, роздрібна торгівля деталями та приладами для автотранспортних засобів. Тобто, відповідач встановив, що проведенні операції позивачем з ТОВ «Еллана» та ТОВ «Технооптторг - Трейд» щодо придбання автомобільних товарів (диски, шини, кільця, гайки, болти) відповідають господарській діяльності позивача.

Поряд з цим, дослідивши надані позивачем договори, специфікації, видаткові та податкові накладні, платіжні доручення по операціям з ТОВ «Еллана» та ТОВ «Технооптторг - Трейд», та встановивши здійснення позивачем оприбуткування цих операцій, відображення у податковому обліку, відповідач дійшов висновку, що такі документи не можуть вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку та звітності, оскільки позивачем до перевірки не надані ТТН щодо транспортування товару, сертифікати якості та відповідності на автошини.

Проте, колегія суддів вважає безпідставним висновок відповідача про те, що не надання позивачем товарно-транспортних накладних щодо транспортування придбаного товару за договорами поставки свідчить про не підтвердження позивачем цих операцій, оскільки відсутність транспортних документів на перевезення товарно-матеріальних цінностей з наслідками формування бази оподаткування податком на прибуток та додану вартість не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі - продажу чи поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, а отже відсутність у позивача товарно-транспортних накладних не може бути самостійним доказом безтоварності господарських операцій проведених з контрагентами.

Так, відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 року (чинних та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), ці Правила визначають права, обов`язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - Замовників.

Таким чином, Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку платників податку, а лише встановлюють права, обов`язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Наявність чи відсутність товарно-транспортних накладних є лише дотриманням чи порушенням правил перевезень автомобільним транспортом, які не пов`язані з дотриманням вимог податкового законодавства. Відтак відсутність товарно-транспортних накладних не є самодостатнім аргументом, що свідчить про фіктивність операції чи порушення податкового законодавства.

Крім того, вказаними Правилами допускається можливість мати інший встановлений законодавством документ на вантаж, крім товарно-транспортних накладних.

Так, згідно п. 1 наведених Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.

Тобто, як вбачається з викладеного, товарно-транспортні накладні не є єдиним та безумовним доказом, що підтверджує факт придбання або продажу товарно-матеріальних цінностей. Іншим документом, на підставі якого здійснюється перевезення та оприбуткування товару є документ, що свідчить про передавання товару від продавця до покупця.

Зокрема, на підтвердження факту отримання позивачем від контрагентів - постачальників товару, позивачем до суду надані видаткові накладні.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що висновки податкового органу про нереальність господарських операцій через відсутність товарно-транспортних накладних є безпідставними та необґрунтованими.

Не може бути також беззаперечним доказом безтоварності господарських операцій і відсутність документів на підтвердження якості придбаних Товариством товарів, оскільки з інших первинних документів вбачається фактичне здійснення господарських операцій між господарюючими суб`єктами.

Що стосується посилань відповідача на наявність кримінальних проваджень №№ 0000010, 0000050, які, на думку останнього, підтверджують висновок про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Еллана» та ТОВ «Технооптторг - Трейд», колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2019 року витребувано від Слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби інформацію та відповідні підтверджуючі докази щодо результатів кримінального провадження № 0000010, а також від Великоберезнянського відділу поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області інформацію та відповідні підтверджуючі докази щодо результатів кримінального провадження № 0000050.

На виконання вимог наведеної ухвали, Слідчим управлінням фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, листом від 19.06.2019 року, повідомлено, що станом на теперішній час здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000010 від 13.03.2015 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України, зокрема, щодо ТОВ «Еллана» триває, тобто, вироку, що набрав законної сили, за результатами цього кримінального провадження не прийнято.

Також, з наданої Слідчим управлінням інформації щодо кримінального провадження № 0000010, колегією суддів встановлено, що в рамках вказаного кримінального розслідування досліджується питання, зокрема, відносно ТОВ «Еллана» щодо придбання та продажу ним зернових (олійних) культур.

Будь-яких обставин щодо господарських операцій позивача та ТОВ «Еллана» щодо придбання шин досудовим розслідування цього кримінального провадження не встановлено та операції позивача у вказаному КП не досліджуються.

Так само операції позивача з ТОВ «Технооптторг - Трейд» не є предметом дослідження кримінального провадження № 0000050.

Із наданого Великоберезнянським відділом поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що вказане кримінальне провадження внесено до ЄРДР 31.05.2017 року за правовою кваліфікацією - ст. 191 КК України «Привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем» щодо ПП «СІО», а не позивача або його контрагентів. Водночас, у витягу з ЄРДР щодо обставин вчинення кримінального правопорушення йдеться посилання на те, що ПП «СІО» скористалось послугами суб`єктів із ознаками фіктивності, яким є товариство за кодом , тобто, контрагент позивача - ТОВ «Технооптторг - Трейд». Проте, будь-яких фактичних обставин щодо ТОВ «Технооптторг - Трейд», а також щодо операцій позивача з цим підприємством вказаним досудовим розслідуванням не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що внесення до ЄРДР кримінальних проваджень №№ 0000010, 0000050 не може бути підставою для позбавлення позивача прав на формування податкового кредиту та валових витрат за рахунок операцій з ТОВ «Еллана» та ТОВ «Технооптторг - Трейд».

На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень - рішень від 12.03.2018 року № 1 та № 1 про збільшення грошових зобов`язань з податку на прибуток та з податку на додану вартість, та застосування штрафних санкцій з цих податків у розмірі 18750 грн. та 231495 грн.

Поряд з цим, задовольняючи заявлений позов та скасовуючи податкове повідомлення - рішення від 12.03.2018 року № 1 в сумі 24991,75 грн., як того просив позивач, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що висновок відповідача про безпідставне формування податкового обліку з податку на прибуток по господарських операціях з ТОВ «Еллана» та ТОВ «Технооптторг - Трейд» став підставою для збільшення позивачу грошового зобов`язання з податку на прибуток вказаним ППР лише у загальній сумі 18750 грн.

В свою чергу, грошове зобов`язання з податку на прибуток на суму 6241,75 грн., що визначено податковим повідомленням - рішенням від 12.03.2018 року № 1, та яке також оспорюється позивачем (24991,75 грн. - 18750 грн.), не було визначено цим ППР по господарських операціях позивача з ТОВ «Еллана» та ТОВ «Технооптторг - Трейд».

Проте, суд першої інстанції задовольняючи позов у повному обсязі надав оцінку лише операціям позивача із вказаними контрагентами та взагалі не встановив підстав виставлення позивачу вказаного ППР у наведеній частині, та не надав їм оцінку.

В свою чергу, в ході апеляційного розгляду справи колегією суддів встановлено, що податковим повідомленням - рішенням від 12.03.2018 року № 1 позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 53693,75 грн., в тому числі, за основним зобов`язанням - 47421 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 6272,75 грн.

Позивач оскаржує вказане податкове повідомлення - рішення частково, а саме позивач просить зменшити грошове зобов`язання за цим ППР з 53693,75 грн. до 28702 грн.

Тобто, спірним у даній справі є податкове повідомлення - рішення від 12.03.2018 року № 1 в частині збільшення позивачу грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 24991,75 грн.

При цьому, зі змісту позовної заяви колегією суддів встановлено, що оскаржуючи ППР від 12.03.2018 року № 1 в частині суми 24991,75 грн., позивач не погоджується з висновком податкового органу щодо не підтвердження здійснених позивачем господарських операцій з ТОВ «Еллана» та ТОВ «Технооптторг - Трейд».

Також, позивач вважає, що відповідач дійшов помилкового висновку про безпідставність формування податкового обліку з податку на прибуток за рахунок операцій щодо страхування з ПАТ «СК «Арсенал Страхування», АТ «СК «Аха Страхування».

Згідно акту перевірки та наданого відповідачем розрахунку оскаржуваних ППР, по господарським операціям з ТОВ «Еллана» та ТОВ «Технооптторг - Трейд» податковим повідомленням - рішенням від 12.03.2018 року № 1 позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 18750 грн., а по операціям з ПАТ «СК «Арсенал Страхування», АТ «СК «Аха Страхування» - на загальну суму 6242 грн.

Інших доводів щодо протиправності податкового повідомлення - рішення від 12.03.2018 року № 1 заявлений позов не містить.

Водночас, за актом перевірки та наданим відповідачем розрахунком оскаржуваних ППР колегією суддів встановлено, що підставою для виставлення вказаного рішення були і інші встановлені відповідачем порушення податкового законодавства та по іншим підприємствам.

Проте, позивач оскаржує податкове повідомлення - рішення від 12.03.2018 року № 1 лише в частині суми 24991,75 грн. та щодо господарських операцій з ТОВ «Еллана», ТОВ «Технооптторг - Трейд», ПАТ «СК «Арсенал Страхування», АТ «СК «Аха Страхування», а тому в іншій частині правомірність цього ППР не підлягає дослідженню судом.

Щодо правомірності податкового повідомлення - рішення від 12.03.2018 року № 1 в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 18750 грн. по господарським операціям з ТОВ «Еллана» та ТОВ «Технооптторг - Трейд» колегією суддів вже надано оцінку.

В свою чергу, вирішуючи справу щодо правомірності податкового повідомлення - рішення від 12.03.2018 року № 1 в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 6242 грн. по господарським операціям з ПАТ «СК «Арсенал Страхування», АТ «СК «Аха Страхування» колегія суддів виходить з наступного.

Так, виставляючи оскаржуване податкове повідомлення - рішення у наведеній частині відповідач послався на те, що ТОВ «Терра Моторс» протиправно віднесено до складу витрат - витрати по операціям з ПАТ «СК «Арсенал Страхування», АТ «СК «Аха Страхування» за договорами страхування, які укладені позивачем з вказаними підприємствами, оскільки ТОВ «Терра Моторс» не має у власності автомобільні засобами, автомобільні засобами знаходяться на відповідальному зберіганні та є власністю ТОВ з іноземними інвестиціями «Віннер Імпорт України, ЛТД», який, на думку відповідача, і повинен був виступати у договорах страхування, як «Страховик».

Крім того, відповідач послався на те, що в договорі відповідального зберігання не зазначається пункт, в якому ТОВ «Терра Моторс» повинно страхувати автомобілі.

На підставі наведеного, відповідач дійшов висновку, що надані позивачем документи по операціям з ПАТ «СК «Арсенал Страхування», АТ «СК «Аха Страхування» не можуть вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку та звітності.

Проте, колегія суддів не погоджується із вказаним висновком відповідача.

Колегія суддів наголошує, що зі змісту самого акту перевірки вбачається, що в ході перевірки позивача перевіряючими були дослідженні договори страхування, укладені позивачем з ПАТ «СК «Арсенал Страхування», АТ «СК «Аха Страхування», а також встановлено відображення позивачем у бухгалтерському обліку цих операцій, проведення оплати за цими договорами та включення позивачем сплачених сум до складу витрат у відповідному розмірі та періоді.

Тобто, самим актом перевірки спростовується висновок відповідача щодо не підтвердження документально даних податкового обліку та звітності по операціям з ПАТ «СК «Арсенал Страхування», АТ «СК «Аха Страхування».

Крім того, колегія суддів вважає, що відповідачем безпідставно не прийняті до уваги надані позивачем накладні № 08592 від 08.09.2015 року та № 12400 від 30.05.2016 року, згідно яких ТОВ «Терра Моторс» виступає саме покупцем автомобілів FORD KUGA та FORD MONDEO, що були предметом страхування, за договорами купівлі - продажу від 01.01.2012 року, укладені з ТОВ «Віннер Імпорт України, ЛТД».

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не доведено наявність підстав для збільшення позивачу грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 6242 грн. по господарським операціям з ПАТ «СК «Арсенал Страхування», АТ «СК «Аха Страхування».

На підставі наведеного у сукупності, враховуючи, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню із прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 139, 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області - задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 липня 2018 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Моторс» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області № 1 від 12.03.2018 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області № 1 від 12.03.2018 року в частині збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Терра Моторс» суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток у загальній сумі 24992 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Моторс» () судовий збір у сумі 3847,31 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Судове рішення складено у повному обсязі 15.07.2019 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька