Справа № 521/15789/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

16 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 521/15789/18

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Турецька І.О., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Побережного Віталія Івановича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Побережного Віталія Івановича (далі - інспектор УПП) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №588882 від 10.09.2018 року, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 січня 2019 року позов задоволено.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) дане рішення було оприлюднено 13 березня 2019 року.

На зазначене рішення суду 05 липня 2019 року Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, з пропуском строку на його апеляційне оскарження.

Разом з апеляційною скаргою апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення.

В обґрунтування даного клопотання зазначено, що судом першої інстанції не було направлено на адресу апелянта копії рішення суду першої інстанції, що позбавило можливості оскаржити судове рішення, у строк, встановлений КАС України.

Суддя-доповідач розглянувши дану заяву, дійшов наступного висновку.

Враховуючи, що предметом спору є постанова про адміністративне правопорушення, то необхідно керуватися статтею 286 КАС України, яка регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 цієї статті апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду було прийнято 17.01.2019 року, оприлюднено у ЄДРСР 13.03.2019 року.

Проте, до суду з апеляційною скаргою апелянт звернувся лише 05 липня 2019 року, тобто, з пропуском строку, передбаченого ч.4 ст.286 КАС України.

Відповідач у справі - інспектор УПП, який є посадовою особою Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі судом першої інстанції та про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.28, 32).

Інспектором УПП рішення суду першої інстанції не оскаржувалось.

Колегія суддів вважає, що посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не було направлено на його адресу копії рішення, що позбавило можливості звернутися з апеляційною скаргою у строк, встановлений КАС України, не може бути поважною причиною поновлення строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з наступним.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (рішення у справі «Брумареску проти Румунії»). Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення. Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії») (п. 26 Рішення).

ЄСПЛ зазначив, що хоча, перш за все, саме до повноважень національних судів належить вирішувати питання про будь-яке поновлення строку на апеляційне оскарження, такі повноваження не є необмеженими. Національні суди зобов`язані навести підстави і у кожній справі суди мають перевірити, чи можуть підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження виправдати втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує свободу розсуду судів щодо часу або підстав для поновлення строків (рішення у справах «Пономарьов проти України» та «Устименко проти України»).

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

Забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ч. 1 ст. 8 Конституції України).

За ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Принципи адміністративного судочинства визначені в ч.3 ст.2 КАС України.

Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту. Справедливим та ефективним повинен бути як судовий процес, так і результат судочинства.

Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами (ч.1 ст.370 КАС України).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. (ч.1 ст.13 КАС України).

Статтею 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, відповідно до сталої практики ЄСПЛ вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін про прийняті рішення в їх справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» та у справі «Трух проти України»).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьев проти України»).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що, у світлі вказаних позицій ЄСПЛ, вказані апелянтом обставини не можуть бути виправданими щодо відступу від принципу юридичної визначеності.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для відступу від принципу юридичної визначеності, оскільки вказані апелянтом обставини не є особливими та непереборними.

Колегія суддів вважає, що Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в розумні інтервалу часу мали вжити заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

За правилами ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, враховуючи, що апелянт пропустив строк, передбачений на апеляційне оскарження судового рішення, а причини вказані ними у заяві визнані неповажними, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без руху та надає строк для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, в якій необхідно вказати інші причини пропуску строку, якщо такі є.

За правилами п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 298, 299 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 січня 2019 року - залишити без руху.

Надати Управлінню патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції строк - 10 днів з дня вручення цієї ухвали, для подачі до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 січня 2019 року.

Роз`яснити, що у разі неподання заяви або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані судом неповажними, відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України, буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Турецька