Справа № 280/1199/19
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 липня 2019 року (о 10 год. 04 хв.)Справа № 280/1199/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання: Приймака Є.О., представника позивача Гедікова С.Л. , представників відповідача Воронкової Н.В., Бєлка М.А., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропроінвест 08» (70002, Запорізька область, Вільнянський район, м.Вільнянськ, провулок Матросова, буд.22; )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропроінвест 08» (далі по тексту - позивач, Товариство) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі по тексту - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 02.01.2019, прийняте відповідачем.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що вказане податкове повідомлення-рішення прийнято за наслідком проведення контролюючим органом перевірки щодо контрольованих операцій. Позивач вважає, що висновки контролюючого органу про заниження позивачем ціни реалізованої продукції є безпідставними, оскільки відповідач всупереч нормам чинного законодавства здійснив порівняння цін не на момент укладення відповідного зовнішньоекономічного договору, а на момент перевезення товару по кожній партії товару окремо, внаслідок чого необґрунтованого скоригував суму отриманого доходу. Також, позивач зазначає, що при співставленні комерційних умов проведених операцій у зв`язку з різницею умов поставки відповідачем здійснено коригування цін, що містяться в офіційних/загальнодоступних джерелах інформації, на отриману від стивідорів вартість комплексної ставки перевалки товарів на морський транспорт, однак не взято до уваги вартість фактично понесених додаткових експедиторських витрат, сплачених покупцем при завантаженні товару на борт судна. Крім того, всупереч податковому законодавству вартість комплексної ставки перевалки обчислена без урахування податку на додану вартість, хоча такі операції є об`єктом оподаткування вказаним податком. Також, позивач звертає увагу, що при здійсненні співставлення цін на шрот соняшниковий відповідачем не враховано різницю ціни шроту соняшникового гранульованого і шроту соняшникового негранульованого. Також вважає, що при визначенні ціни відхилення відповідачем протиправно застосовано нормативний акт, який не діяв на час встановлення ціни у зовнішньоекономічному контракті.

Ухвалою суду від 25.03.2019 відкрито провадження в справі, призначено підготовче засідання на 15.04.2019.

09.04.2019 відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх.14171), у якому він заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що за результатами проведеної перевірки контролюючим органом встановлено невідповідність умов здійснених позивачем контрольованих операцій принципу «витягнутої руки» та відкориговано податкові зобов`язання з податку на прибуток підприємств відповідно до медіани діапазону цін, розрахованої згідно «Порядку розрахунку діапазону цін (рентабельності) та медіани такого діапазону для цілей трансфертного ціноутворення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №381 від 04.06.2015 (далі - Постанова №381). Оскільки зміни в структурі активів та зобов`язань позивача виникли не на момент укладання контракту, а саме в момент фактичного здійснення господарської операції, коли покупцеві передані ризики й вигоди, пов`язані з правом власності на товар, порівняння цін контрольованих операцій здійснено саме на момент переходу права власності на товар. Крім того, з посиланням на норми Податкового кодексу України (далі - ПК України) відповідач зазначає, що у разі наявності кількох зіставних неконтрольованих операцій використання діапазону цін є обов`язковим. З урахуванням того, що Постанова №381 на момент здійснення контрольованих операцій та на момент подання позивачем звіту про контрольовані операції була чинною, відповідач вважає її застосування правомірним. Також вказує, що у зв`язку з відмінностями в умовах поставки в контрольованих операціях та зіставних операціях, контролюючим органом проведено коригування ціни зіставних операцій на вартість комплексної ставки перевалки товарів, яка включає в себе не тільки перевалку товару, а й інші послуги, у зв`язку з чим контролюючим органом враховані всі фактичні витрати, пов`язані зі здійсненням контрольованих операцій щодо товару, який відвантажувався на користь нерезидентів в межах відповідних контрактів. Крім того, вказує, що у зіставних операціях ціна шроту соняшникового гранульованого та шроту соняшникового негранульованого є однаковою. Просить в задоволенні позову відмовити.

15.04.2019 протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено на 06.05.2019.

23.04.2019 позивачем подано відповідь на відзив (вх.№16441), у якому викладено аргументи стосовно неможливості порівняння цін на момент здійснення поставки товару, оскільки укладені позивачем зовнішньоекономічні контракти з контрагентами-нерезидентами не передбачаються можливості зміни ціни у подальшому. Крім того, зазначає, що норми стаття 39 ПК України не ототожнюють дату здійснення контрольованої операції з датою переходу права власності. Вказує, що застосовані відповідачем офіційні джерела інформації щодо зіставних операцій не містять інформації, яка відповідає умовам укладених позивачем контрактів, а саме: момент укладення контракту, дата поставки, кількість товару, умови поставки.

06.05.2019 протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено на 15.05.2019.

15.05.2019 протокольною ухвалою суду підготовче провадження продовжено на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 29.05.2019.

29.05.2019 протокольною ухвалою суду у підготовчому засіданні оголошено перерву до 05.06.2019.

05.06.2019 відповідачем подано пояснення (вх.№23382), у яких він вказав, що Товариство здійснювало поставку товару у тому числі у «Херсонський морський Торгівельний порт», який відноситься до акваторії Чорного моря, у зв`язку з чим зіставлення з операціями на умовах поставки FOB Чорне море є вірним.

Ухвалою суду від 05.06.2019 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 03.07.2019.

У відкритому судовому засіданні, яке відбулось 03.07.2019, оголошено перерву до 04.07.2019.

У судовому засіданні 04.07.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, викладених в заявах по суті справи, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечили з підстав, викладених у заявах по суті справи, просили в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши вступне слово і пояснення представників сторін, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

Товариство зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 19.03.2008 за номером 1 014456; видами економічної діяльності позивача є виробництво олії та тваринних жирів, виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах, діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням та кормами для тварин, вантажний автомобільний транспорт, складське господарство; перебуває на обліку в ГУ ДФС у Запорізькій області, Вільнянське управління, з 20.03.2008 за №14.

На підставі наказу №400 від 09.02.2018 та направлень на проведення перевірки від 09.02.2018 р. №250, 251, 252 фахівцями відповідача у період з 12.02.2018 по 22.10.2018 проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з питання дотримання принципу «витягнутої руки» під час здійснення контрольованих операцій з компаніями NOBLE RESOURCES SA (Швейцарська Конфедерація), ALFA TRADING LIMITED (Федеративна територія Лабуан Малайзії), SANDERLING LTD (Беліз), ALLSEEDS SWITZERLAHD SA (Швейцарська Конфедерація), LOUIS DREYFUS COMMODITIES SUISSE SA (Швейцарська Конфедерація) за звітний період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

За результатами проведеної перевірки складено акт №627/08-01-14-05/35834331 від 22.10.2018 (далі - Акт перевірки), згідно з висновками якого встановлено порушення позивачем пп.39.1.1., пп.39.1.2, пп.39.1.3. п.39.1. ст.39, пп.140.5.1. п. 140.5 ст.140 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1 002 362 грн.

Позиція контролюючого органу обґрунтована тим, що у 2015 році Товариство здійснювало господарські операції з нерезидентами щодо експорту олії соняшникової та шроту соняшникового, які підпадають під ознаки контрольованих операцій. Враховуючи наявність інформації щодо зіставних операцій, фактично здійснених позивачем, та у загальнодоступних джерелах інформації, контролюючий орган погодився з обраним позивачем методом встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" та на підставі пп.39.3.3.2., пп. 39.5.3.2. п.39.5. ст.39 ПК України застосував метод порівняльної неконтрольованої ціни. При цьому контролюючий орган, на відміну від позивача, здійснив співставлення ціни на момент переходу права власності на товар, а не на момент укладення зовнішньоекономічного контракту. В результаті порівняння цін контрольованих операцій з діапазоном цін у зіставних неконтрольованих операціях, визначеним у відповідності до «Порядку розрахунку діапазону цін (рентабельності) та медіани такого діапазону для цілей трансфертного ціноутворення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №381 від 04.06.2015 (далі - Порядок №381), контролюючий орган встановив, що проведені позивачем контрольовані операції з контрагентами ALFA TRADING LIMITED, SANDERLING LTD, LOUIS DREYFUS COMMODITIES SUISSE SA не відповідають принципу «витягнутої руки», в результаті чого відбулось заниження об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств у 2015 році.

Позивач подав заперечення на Акт перевірки, за результатами розгляду яких згідно відповіді ГУ ДФС у Запорізькій області від 28.12.2018 №47900/10/08-01-14-05-10 заперечення залишені без розгляду, а висновки Акту перевірки - без змін.

На підставі висновків Акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 02.01.2019 р. №, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 1 002 362 грн.

Позивач скористався правом на адміністративне оскарження. Рішенням Державної фіскальної служби України від 07.03.2019 №11055/6/99-99-11-04-01-25 податкове повідомлення-рішення № від 02.01.2019 залишено без змін, а скарга без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим відповідачем податковим повідомленням-рішенням, Товариство звернулось до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку відносинам, що виникли між сторонами, та аргументам учасників справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень контролюючого органу стали висновки акту перевірки позивача, для вирішення позовних вимог суд вважає необхідним дослідити обґрунтованість таких висновків, які базуються на твердженні контролюючого органу про невідповідність здійснених позивачем контрольованих операцій з контрагентами-нерезидентами ALFA TRADING LIMITED, SANDERLING LTD, LOUIS DREYFUS COMMODITIES SUISSE SA принципу «витягнутої руки».

Судом встановлено, що у 2015 році позивач здійснював господарські операції з контрагентами-нерезидентами:

1) ALFA TRADING LIMITED (місцезнаходження - Федеративна територія Лабуан, Малайзія) на підставі контрактів від 17.02.2015 № РО781, від 17.02.2015 № РО801, від 09.09.2015 № РО987, від 2710.2015 №РО1043, щодо експорту олії соняшникової за кодом згідно УКТЗЕД у кількості 7 910,9 т на загальну суму 138 548 702 грн., умови поставки відповідно Інкотермс 2010: СРТ- Рисоіл-Юг, FCA- Рисоіл-Юг;

2) ALLSEEDS SWITZERLAHD SA (місцезнаходження - Швейцарська Конфедерація) на підставі контракту від 07.11.2014 № 3497 щодо експорту олії соняшникової за кодом УКТЗЕД у кількості 1 468,527 т на загальну суму 18 737 279 грн, на умовах поставки відповідно Інкотермс 2010: СРТ - Термінал ТОВ «Олсідз Блек Сі»;

3) LOUIS DREYFUS COMMODITIES SUISSE SA (місцезнаходження - Швейцарська Конфедерація) на підставі контрактів від 04.12.2014 № Р03967, від 28.01.2015 №Р04257 щодо експорту шроту соняшникового за кодом УКТЗЕД у кількості 2 553,76 т на загальну суму 10 830 330 грн, на умовах поставки Інкотермс 2010: СРТ - ТОВ «Дніпровська торгова компанія»;

4) SANDERLING LTD (місцезнаходження - Беліз) на підставі контрактів від 01.10.2015 №А-1587, від 12.10.2015 №А-1637 щодо експорту олії соняшникової за кодом згідно УКТЗЕД у кількості 5 041,6 т на загальну суму 90 015 756 грн, на умовах поставки відповідно Інкотермс 2010: СРТ - Термінал ТОВ «Олсідз Блек СІ»;

5) NOBLE RESOURCES SA (Швейцарська Конфедерація) на підставі контракту від 02.03.2015 №536511 щодо експорту олії соняшникової за кодом згідно УКТЗЕД у кількості 1 017,18 т на загальну суму 16 389 107 грн, на умовах поставки відповідно Інкотермс 2010: DAP-TOB «Евері».

Вищезазначені операції позивач відобразив у поданому звіті про контрольовані операції за 2015 рік, а відповідач в акті перевірки визнав такі операції контрольованими відповідно до пп.39.2.1.2, 39.2.1.7 п.39.2 ст.39 ПК України.

Під час проведення перевірки контролюючим органом встановлено, що вищевказані операції підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку, митними деклараціями, бухгалтерськими обліковими регістрами аналітичного обліку по рахунках 362 «Розрахунки з іноземними покупцями», 701 «Дохід від реалізації готової продукції» та 702 «Дохід від реалізації товарів».

Порушень принципу «витягнутої руки» у взаємовідносинах з контрагентами-нерезидентами ALLSEEDS SWITZERLAHD SA (місцезнаходження - Швейцарська Конфедерація) та NOBLE RESOURCES SA (Швейцарська Конфедерація) не встановлено. Виявлено не відповідність умов контрольованих операцій по взаємовідносинам позивача з ALFA TRADING LIMITED (Федеративна територія Лабуан Малайзії), SANDERLING LTD (Беліз), LOUIS DREYFUS COMMODITIES SUISSE SA (Швейцарська Конфедерація) принципу «витягнутої руки»,а саме: невідповідність рівня цін.

Встановлення не відповідності умов контрольованих операцій принципу «витягнутої руки» здійснено за методом порівняльної неконтрольованої ціни шляхом порівняння цін, застосованих у контрольованих операціях, з діапазоном цін у співставних неконтрольованих операціях на підставі інформації з офіційних джерел.

Щодо аргументів позивач про те, що відповідачем неправомірно використано інформацію про діапазон ціну у співставних неконтрольованих операціях не на дату укладення контракту, а на дату переходу права власності, необхідно зазначити таке.

Питання трансфертного ціноутворення визначені статтею 39 ПК України.

Відповідно до пп.39.1.1 п.39.1 ст.39 ПК України (тут і в подальшому в редакції на момент здійснення контрольованих операцій) платник податку, який бере участь у контрольованій операції, повинен визначати обсяг його оподатковуваного прибутку відповідно до принципу "витягнутої руки".

Згідно з пп.39.1.2 п.39 1 ст.39 ПК України обсяг оподатковуваного прибутку, отриманого платником податку, який бере участь в одній чи більше контрольованих операціях, вважається таким, що відповідає принципу "витягнутої руки", якщо умови зазначених операцій не відрізняються від умов, що застосовуються між непов`язаними особами у співставних неконтрольованих операціях.

Підпунктом 39.1.3 п.39 1 ст.39 ПК України визначено, що якщо умови в одній чи більше контрольованих операціях не відповідають принципу "витягнутої руки", прибуток, який був би нарахований платнику податків в умовах контрольованої операції, що відповідає зазначеному принципу, включається до оподатковуваного прибутку платника податку.

Відповідно до пп.39.1.4 п.39 1 ст.39 ПК України встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" проводиться за методами, визначеними пунктом 39.3 цієї статті, з метою перевірки правильності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість.

Згідно з пп.39.3.1 п.39.3 ст.39 ПК України встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" здійснюється за одним із таких методів: 39.3.1.1. порівняльної неконтрольованої ціни; 39.3.1.2. ціни перепродажу; 39.3.1.3. "витрати плюс"; 39.3.1.4. чистого прибутку; 39.3.1.5. розподілення прибутку.

Підпунктом 39.3.3 п.39.3 ст.39 ПК України визначено, що метод порівняльної неконтрольованої ціни базується на порівнянні ціни, застосованої під час контрольованої операції, з ціною (діапазоном цін) у співставній (співставних) неконтрольованій (неконтрольованих) операції (операціях).

Під час застосування методу порівняльної неконтрольованої ціни порівняння ціни контрольованої операції проводиться з ціною співставних неконтрольованих операцій, які фактично здійснені платником податків або іншими особами.

Порівняння ціни контрольованої операції з ціною (діапазоном цін) співставних неконтрольованих операцій проводиться на підставі наявної інформації про ціни, застосовані протягом періоду, який аналізується, або інформації на найближчу до дня здійснення контрольованої операції дату.

Відхиляючи аргументи позивача стосовно того, що інформація про ціни у співставних неконтрольованих операціях має визначатись на дату укладення договору, суд виходить з того, що для цілей трансфертного ціноутворення, визначення дотримання чи недотримання платником принципу «витягнутої руки» під час здійснення контрольованої операції, визначальним є не факт укладення договору, а факт здійснення господарської операції з поставки товару, оскільки саме під час здійснення господарської операції визначаються її умови, які і підлягають співставленню з неконтрольованими операціями.

Крім того, відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Отже, оскільки сам факт укладення договору (контракту) і визначення в ньому ціни не змінює структуру активів та зобов`язань, власного капіталу платника податків, то дата укладення договору для цілей застосування положень ст.39 ПК України не є визначальною.

З огляду на вищезазначене, хибними є посилання позивача на інформацію ДП «Держзовнішінформ» щодо відповідності умов укладених Товариством контрактів рівню ринкових цін на момент укладення, оскільки такий рівень не є визначальним для встановлення відповідності умов контрольованих операцій принципу «витягнутої руки».

Крім того, невірним є і посилання позивача на необхідність врахування контролюючим органом політики трансфертного ціноутворення Товариства, оскільки зазначене твердження не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Також суд не приймає посилання позивача на норми Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», Цивільний кодекс України та Господарський кодекс України, оскільки по-перше висновки суду не суперечать змісту даних нормативних актів, по-друге дані нормативні акти не врегульовують питання трансфертного ціноутворення для цілей оподаткування податком на прибуток.

Щодо аргументів позивача про протиправність не використання відповідачем джерел для розрахунку діапазону цін, використаних позивачем, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пп.39.5.3.1 п.39.5 ст.39 ПК України платник податків та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, використовують джерела інформації, які містять відомості, що дають можливість співставити комерційні та фінансові умови операцій згідно з підпунктом 39.2.2 пункту 39.2 цієї статті, зокрема:

а) інформацію про зіставні операції платника податку, а також інформацію про зіставні операції його контрагента-сторони контрольованої операції з непов`язаними особами;

б) будь-які інформаційні джерела, що є загальнодоступними та надають інформацію про співставні операції та осіб.

Згідно з пп.39.5.3.2 п.39.5 ст.39 ПК України якщо платник податків з метою встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" за методами, визначеними пунктом 39.3 цієї статті, використав джерела інформації, передбачені підпунктом 39.5.3.1 підпункту 39.5.3 цього пункту, контролюючий орган використовує ті самі джерела інформації, якщо не доведено, що інші джерела інформації дають можливість отримати вищий рівень зіставності комерційних та фінансових умов операцій.

Отже, вказаними нормами права визначено певні правила використання джерел інформації з метою встановлення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки".

У спірних правовідносинах платником та контролюючим органом для встановлення відповідності умов контрольованих операцій принципу "витягнутої руки" обрано метод порівняльної неконтрольованої ціни, відповідно до якого проводиться порівняння ціни контрольованої операції з цінами співставних не контрольованих операцій, які фактично здійснені платником податків або іншими особами.

Для співставлення цін контрольованих операцій з цінами співставних не контрольованих операцій позивачем використано цінову інформацію видання Інформаційно-аналітичного агентства «АПК-Інформ», Вісника Міністерства доходів і зборів України», Бюлетеня «Огляд цін» на дату укладення зовнішньоекономічного контракту.

В свою чергу, контролюючий орган використав цінову інформацію Вісника Міністерства доходів і зборів України», Бюлетеня «Огляд цін» та Інформаційно-аналітичний продукт «Товарний Монітор. Україна» (видавник ДП «Держзовнішінформ») на дату фактичного здійснення контрольованих операцій.

Оскільки позивачем використано цінову інформацію на дату укладення договору, а не на дату фактичного здійснення господарської операції, що є невірним для встановлення відповідності умов контрольованих операцій принципу "витягнутої руки", суд дійшов висновку про правомірність дій контролюючого органу щодо застосування вказаних джерел інформації. При цьому, контролюючим органом використана цінова інформація з джерел, якими керувався і позивач, але на іншу дату, а інше джерело інформації, використане контролюючим органом - Інформаційно-аналітичний продукт «Товарний Монітор. Україна» (видавник ДП «Держзовнішінформ») - також містить інформацію щодо експортних цін на експортований позивачем товар на дату здійснення контрольованих операцій.

Щодо розрахунку медіани діапазону цін, суд зазначає таке.

Відповідно до пп.39.3.2.2 п.39.3 ст.39 ПК України якщо під час застосування методів трансфертного ціноутворення порівняння ціни або фінансового показника контрольованої операції проводиться з цінами або фінансовими показниками кількох співставних неконтрольованих операцій, використовується діапазон цін (рентабельності). У разі наявності кількох співставних неконтрольованих операцій використання діапазону цін (рентабельності) є обов`язковим.

Згідно з пп.39.3.2.3п.39.3 ст.39 ПК України якщо ціна в контрольованій операції або відповідний показник рентабельності контрольованої операції перебуває:

в межах діапазону, вважається, що така ціна відповідає принципу "витягнутої руки";

поза межами діапазону цін (рентабельності), використовується медіана діапазону цін (рентабельності).

Порядок розрахунку діапазону цін (рентабельності) та медіани діапазону цін (рентабельності) затверджується Кабінетом Міністрів України.

Процедура розрахунку діапазону цін (рентабельності) та медіани такого діапазону для цілей трансфертного ціноутворення визначені Порядком №381.

Вказаний Порядок № 381 застосований відповідачем при розрахунку медіани діапазону цін при співставленні контрольованих операцій, здійснених позивачем.

Позивач вважає, що Порядок № 381 не міг бути застосований до даних операцій, оскільки даний нормативно-правовий акт на час встановлення ціни у зовнішньоекономічному контракті не діяв.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до пп.39.2.1.1 п.39.2 ст.39 ПК України для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими операціями є:

а) господарські операції, що впливають на об`єкт оподаткування сторін (сторони) таких операцій, що здійснюються платниками податків з пов`язаними особами - нерезидентами;

б) зовнішньоекономічні господарські операції з продажу товарів через комісіонерів - нерезидентів.

Підпунктом 39.2.1.2 п.39.2 ПК України визначено, що для цілей нарахування податку на прибуток підприємств контрольованими є господарські операції, що впливають на об`єкт оподаткування платника податків, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пп.39.2.1.7 п.39.2 ст.39 ПК України господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1-39.2.1.3 і 39.2.1.5 підпункту 39.2.1 цього пункту, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:

річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 50 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;

обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 5 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

Отже, віднесення здійснених платником податків господарських операцій у зовнішньоекономічній діяльності до контрольованих операцій відбувається лише після визначення обсягу річного доходу платника податків від будь-якої діяльності, та обсягу таких господарських операцій протягом року з кожним контрагентом.

Враховуючи, що визначення контрольованих операцій за 2015 рік відбувалось у 2016 році, коли Порядок № 381 був чинним, суд дійшов висновку, про правомірність його застосування відповідачем при визначенні медіани діапазону цін у співставних операціях, а посилання позивача на необхідність застосування нормативних актів, чинних на дату укладення контракту, є необґрунтованими.

Також безпідставними є посилання позивача на те, що при визначенні рівня співставних цін контролюючий орган не врахував різницю в ціні на шрот соняшниковий гранульований та шрот соняшниковий не гранульований, оскільки до матеріалів справи не надано жодних доказів того, що ціна вказаних видів товарів є відмінною.

Під час розгляду справи позивач також посилався на некоректність коригування контролюючим органом комерційних умов зіставних операцій з метою забезпечення їх зіставності з умовами контрольованих операцій. Зокрема, позивач зазначав, що при обрахунку комплексної ставки перевалки відповідачем не взяті до уваги вартість фактично понесених додаткових експедиторських витрат покупцем, сплачених при завантаженні товару на борт судна, та проведене коригування виключно на вартість ставки перевалки. Крім того, відповідачем при визначенні вартості комплексної ставки перевалки безпідставно не враховано податок на додану вартість.

Суд зазначає, що відповідно до пп. 39.2.2.1 п.39.2 ст.39 ПК України для цілей цього Кодексу контрольовані операції визнаються зіставними з неконтрольованими, якщо:

немає значних відмінностей між ними, що можуть істотно вплинути на фінансовий результат під час застосування відповідного методу трансфертного ціноутворення;

такі відмінності можуть бути усунені шляхом коригування умов та фінансових результатів неконтрольованої операції для уникнення впливу таких відмінностей на порівняння.

Контролюючим органом під час перевірки встановлено, що у контрактах з ALFA TRADING LIMITED, умови поставки визначені сторонами контракту відповідно до Інкотермс 2010: СРТ- Рисоіл-Юг, FCA- Рисоіл-Юг; у контракті з LOUIS DREYFUS COMMODITIES SUISSE SA умови поставки визначені сторонами контракту відповідно до Інкотермс 2010: СРТ - ТОВ «Дніпровська торгова компанія»; у контрактах з SANDERLING LTD умови поставки визначені сторонами контракту відповідно до Інкотермс 2010: СРТ - Термінал ТОВ «Олсідз Блек СІ».

Водночас, в загальнодоступних джерелах інформації, які використовувались контролюючим органом для встановлення відповідності умов контрольованих операцій принципу "витягнутої руки", умови поставки в зіставних операціях зазначені як FOB порти Чорного моря.

Відмінність в умовах поставки контрольованих операцій та зіставних операціях може суттєво впливати на ціну товару та загальні фінансові результати цих операцій, а саме: додаткові витрати покупця на перевалку товару в порту для перевантаження на судно вимагає врахування таких витрат під час зіставлення цін у контрольованих операціях та у зіставних операціях.

З метою усунення таких відмінностей, відповідно до пп. 39.2.2.1. ст.39 ПК України, контролюючим органом проведено коригування ціни зіставних операцій на вартість комплексної ставки перевалки на морський транспорт, яка сплачувалась покупцем товару під час здійснення контрольованої операції.

Згідно наданих до перевірки товарно-транспортних документів на поставку товару, що був предметом експортних операцій, контролюючим органом встановлено, що у ланцюгу поставки товарів контрагентам ALFA TRADING LIMITED, SANDERLING LTD та LOUIS DREYFUS COMMODITIES SUISSE SA вантажоодержувачами у портах для подальшого завантаження на морські транспортні засоби визначено наступних суб`єктів господарювання: ТОВ «Дніпровська Торгова Компанія», ТОВ «Рисоіл Юг», ТОВ «Дельта Вілмар СНД».

Контролюючий орган направив запити до вказаних суб`єктів господарювання.

ТОВ «Дніпровська Торгова Компанія» повідомило про відсутність господарських операцій з позивачем та LOUIS DREYFUS COMMODITIES SUISSE SA, та надало інформацію про вартість послуг з перевалки товару у взаємовідносинах з ТОВ «УПІ-Магістраль», яка складає 314,39 грн/м.т з ПДВ.

ТОВ «Дельта Вілмар СНД» надало інформацію, що у 2015 році надавало послуги перевалки соняшникової олії для ALFA TRADING LIMITED і ціна комплексу послуг склала за період 01.01.2015-31.10.2015 - 12 дол. США з ПДВ за 1 тону, з період 01.11.2015-31.12.2015 - 11 дол. США з ПДВ за 1 тону.

ТОВ «Рисоіл-Юг» відмовило контролюючому органу в наданні інформації з посиланням на п.73.3. ст.73 ПК України з тих підстав, що не є суб`єктом податкового контролю в операціях з ТОВ «Агропроінвест 08», оскільки не має господарських відносин з позивачем.

З урахуванням отриманої інформації щодо вартості комплексної ставки перевалки експортованого позивачем товару на морський транспорт, яка сплачувалась покупцем товару під час здійснення контрольованої операції, контролюючим органом проведено коригування ціни зіставних операцій на вартість комплексної ставки перевалки товарів. При цьому відповідачем вартість комплексної ставки перевалки врахована без урахування податку на додану вартість.

Водночас, відповідно до п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Під час судового розгляду представники відповідача не змогли пояснити причину неврахування податку на додану вартість при здійсненні коригування ціни зіставних операцій на вартість комплексної ставки перевалки товарів.

Крім того, не надали пояснення щодо методу визначення вартості комплексної ставки перевалки в контрольованих операціях, що перевірялись, з урахуванням того, що не всі стивідорні компанії надали інформацію про вартість таких послуг, і деякі з них заперечили свої взаємовідносини з учасниками контрольованих операцій.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що при здійсненні коригування ціни зіставних операцій на вартість комплексної ставки перевалки товарів відповідачем не доведено правомірність обрахунку вартості комплексної ставки перевалки, що призвело до викривлення фінансових результатів неконтрольованих операцій, і як наслідок до невірного визначення відповідачем об`єкту оподаткування податком на прибуток підприємств для цілей трансфертного ціноутворення.

Оскільки вказані недоліки неможливо усунути під час судового розгляду, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню в повному обсязі, а позовні вимоги належить задовольнити.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, суд зазначає, що відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із викладеним, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 15 035,43 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 02 січня 2019 року, прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропроінвест 08» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 15 035,43 грн. (п`ятнадцять тисяч тридцять п`ять грн. 43 коп).

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

4. Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропроінвест 08», місцезнаходження: 70002, Запорізька область, Вільнянський район, м.Вільнянськ, провулок Матросова, буд.22; .

Відповідач - Головне управління ДФС у Запорізькій області, місцезнаходження: 69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; .

Повне судове рішення складено 15.07.2019.

Суддя М.О. Семененко