Справа № 200/7442/19-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2019 р. Справа№200/7442/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хохленкова О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Краматорського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з жовтня 2014 року по квітень 2018 року він отримував щомісячні страхові виплати як внутрішньо переміщена особа в Краматорському міському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. 1 травня 2018 року позивачу зупинили виплати, з невідомих підстав. З 1 грудня 2018 року позивачу поновили виплати й по теперішній час позивач їх отримує. Про причини призупинення нарахувань страхових виплат, позивачу стало відомо тільки після отримання письмової відповіді відповідача на запит. Отже причиною зупинення страхових виплат є протоколи засідання № 76 від 11.05.18 року, № 95 від 15.06.18 року, які він не отримував. За період з 1 травня 2018 року по1 грудня 2018 року позивач страхові виплати не отримував. Краматорське міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на запит позивача повідомило, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, будуть нараховані та виплачені після набрання чинності окремого порядку визначеного КМУ. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною та такою, що порушує конституційні права. Просив суд визнати протиправними дії відповідача, яка полягає у незаконному призупиненні (припиненні) виплати страхових виплат з 01 травня 2018 року, визнати незаконними протоколи (рішення) Краматорського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про призупинення (припинення) виплати страхових виплат з 01 травня 2018 року, визнати неправомірними дії Краматорського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в частині відмови у виплаті заборгованості по сплаті регресних виплат з 01 травня 2018 року по 01 грудня 2018 року та зобов`язати Краматорське міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області виплатити заборгованість, яка утворилась в стані припинення страхових виплат з 1 травня 2018 року по 1 грудня 2018 року та зобов`язати відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення у місячний строк з дати набрання цим рішення законної сили.

Ухвалою від 01 липня 2019 року суд відкрив провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою від 12 липня 2019 року суд відмовив в клопотанні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 12 липня 2019 року суд замінив неналежного відповідача Краматорське міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на належного відповідача по даній справі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

11 липня 2019 року відповідач надав через канцелярію суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволені позовних вимог.

Свою позицію відповідач вмотивував наступним. За даними Централізованої інформаційно-аналітичної системи Фонду, позивач перебуває на постійному обліку з 01 червня 2004 року в відділені виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Хрестівка Донецької області, що знаходилося на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 252- VIII, а також Закону України від 16 вересня 2014 року № 1680-VІІ «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» м. Хрестівка (раніше м. Кіровське), Донецької області визнано тимчасово окупованою територією. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Хрестівка Донецької області на виконання пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 595, переміщено із зони проведення АТО та було зареєстроване у м. Краматорськ Донецької області. Також, варто зазначити, на виконання постанови правління Фонду соціального страхування України від 10.10.2017 року №50 «Про затвердження структури органів Фонду» та наказу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 26.10.2017 року №272 діяльність Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Хрестівка Донецької області припинено, передавши виконання своїх статутних завдань Краматорському міському відділенню. На виконання рішення адміністративної комісії ВД Фонду від 01 листопада 2015 року, доведеного листом ВД Фонду від 20 листопада 2015 року № 1492-03-2 з 01 грудня 2015 року призупинено здійснення нарахування страхових виплат потерпілим на виробництві (членам їх сімей) у відділенні, яке переміщене на територію, що контролюється українською владою. За даними Централізованої інформаційно-аналітичної системи Фонду, позивач скориставшись своїм правом та керуючись Порядком №20 отримувал щомісячні страхові виплати, як внутрішньо переміщена особа у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Волноваському районі Донецької області з жовтня 2014 року по травень 2015 року включно, на підставі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. З червня 2015 по травень 2018 року включно, згідно Централізованої інформаційно - аналітичної системи Фонду позивач отримував щомісячні страхові виплати, як внутрішньо переміщена особа в Краматорському міському відділенні на підставі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції за №1426/44319 від 22.04.2015 року (адреса фактичного проживання/перебування: АДРЕСА_1 ). Згідно протоколу засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 11.05.2018 року №76 позивачу було припинено проведення відповідних соціальних виплат відповідно до підпункту 2 пункту 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 08.06.206 року №365 (далі Порядок №365) на підставі акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 27.04.2018 року №9730.Згідно протоколу засідання комісії з питань призначення(відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 15.06.2018 року №95 було припинено проведення відповідних соціальних виплат відповідно до підпункту 4 пункту 12, з урахуванням пункту 18 Порядку №365 у зв`язку із скасуванням довідки внутрішньо переміщеної особи №1426/44319 від 22.04.2015 року з підстав визначених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 29.10.2014 року №1706-VІІ. Отже, з урахуванням вищевикладеного, постановою Краматорського міського відділення від 22 травня 2018 року, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-ХІV, постановою від 22 травня 2018 року №0526/13791/13791/23 Краматорське міське відділення припинило виплати саме з 01.06.2018 року у зв`язку із скасуванням довідки внутрішньо переміщеної особи №1426/44319 від 22.04.2015 року, відповідно до протоколу №76 від 11.05.2018 року.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_2 .

03 липня 2018 року позивач взятий на облік внутрішньо переміщених осіб за адресою проживання: АДРЕСА_3 , про що свідчить довідка № від 03.07.2018 року.

Відповідно до довідки про доходи № 01-04.2/1723 від 08.07.2019 року яка долучена до відзиву на адміністративний позов зазначено, що страхові виплати позивачу не виплачувались з 01 червня 2018 року по 30 листопада 2018 року.

Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем, як фізичною особою та суб`єктом владних повноважень, виник публічно-правовий спір у сфері соціального захисту, з приводу правомірності невиплати такого виду страхової виплати, як пенсія.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Відповідно до положень частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості. При цьому основи соціального захисту, а також форми і виді пенсійного забезпечення, визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Зокрема, з огляду на положення статті 4 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, одним з видів загальнообов`язкового державного соціального страхування є пенсійне страхування. При цьому відносини, що виникають за цим видом соціального страхування, регулюються законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Разом з цим, положення частини 1 статті 27 цих же основ передбачають, що виплати та надання соціальних послуг, на які має право застрахована особа за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, може бути припинено: а) якщо виплати призначено на підставі документів, що містять неправдиві відомості; б) якщо страховий випадок стався внаслідок дії особи, за яку настає кримінальна відповідальність; в) якщо страховий випадок стався внаслідок умисної дії особи; г) внаслідок невиконання застрахованою особою своїх обов`язків щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування; д) в інших випадках, передбачених законами.

Отже, Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування вичерпних випадків припинення таких страхових виплат, як страхові виплати, не передбачають, але встановлюють, що вони можуть бути передбачені іншими законами.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від 20.10.2014 №1706-VII (далі - Закон №1706-VII).

Згідно статті 7 Закону №1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Питання виплати страхових виплат врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

У відповідності до вимог ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України: 2) на весь час. протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого: 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку: 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми: 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Також суд звертає увагу на те, що у будь-якому випадку, хоча припинення страхових виплат могло мати місце й в інших випадках, передбачених іншим законом, воно можливе виключно на підставі рішення Фонду соціального страхування або за рішенням суду.

Щодо скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи суд зазначає, що скасування такої довідки саме по собі не може бути підставою для припинення страхових виплат.

Суд зазначає, що позивач має статус внутрішньо переміщеної особи, в силу положень статті 1 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб. Проте будь-яких положень щодо незастосування до внутрішньо переміщених осіб Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у собі не містить, а положення Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб та Закону України Про боротьбу з тероризмом не містять вказівок про те, що ці закони є спеціальними по відношенню до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Суд констатує, що Закон України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб та Закон України Про боротьбу з тероризмом не визначає жодної спеціальної підстави для припинення виплати особі будь-якого виду соціальної виплати, у тому числі і страхові виплати, як і не наділяє органи пенсійного фонду України правом не приймати рішення у випадку наявності підстави для припинення страхових виплат, як це прямо встановлено Законом України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування і тим більше, не встановлює права вчинити це автоматично на підставі інформації, отриманої від управління праці та соціального захисту населення, Держприкордонслужби або іншого державного органу про відсутність внутрішньо переміщеної особи за місцем проживання чи про її повернення до покинутого місця проживання і не повернення назад.

Положеннями статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені саме Конституцією та законами України.

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді страхових виплат, суд вважає таким, що не мало ознак законності. Тому, суд не бачить необхідним перевіряти дії фонду соціального страхування на предмет того чи переслідували вони легітимну мету: публічні або ж суспільні інтереси, а також чи було втручання у право на мирне володіння своїм майном пропорційним поставленій меті. Встановлення судом відсутності законності втручання, тобто вчинення дії не у спосіб, що встановлений законом, є окремою підставою, яка вказує на те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з нормами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Позивач в адміністративному позові просив суд визнати протиправними дії відповідача, яка полягає у незаконному призупиненні (припиненні) виплати страхових виплат з 01 травня 2018 року, визнати незаконними протоколи (рішення) Краматорського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про призупинення (припинення) виплати страхових виплат з 01 травня 2018 року, визнати неправомірними дії Краматорського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в частині відмови у виплаті заборгованості по сплаті регресних виплат з 01 травня 2018 року по 01 грудня 2018 року та зобов`язати Краматорське міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області виплатити заборгованість, яка утворилась в стані припинення страхових виплат з 1 травня 2018 року по 1 грудня 2018 року, проте згідно з довідки відповідача № 01-04.2/1723 від 08.07.2019 року яка долучена до відзиву на адміністративний позов зазначено, що страхові виплати позивачу не виплачувались з 01 червня 2018 року по 30 листопада 2018 року.

З урахуванням вище викладеного, для відновлення порушеного права позивача на отримання страхових виплат, слід визнати протиправними дії відповідача яка полягає у незаконному призупинені (припинені) виплати страхових виплат з 01 червня 2018 року по 30 листопада 2018 року, визнати незаконним протокол (рішення) Краматорського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про призупинення (припинення) виплати страхових виплат з 01 червня 2018 року, визнати неправомірними дії відповідача в частині відмови у виплаті заборгованості по сплаті регресних виплат з 01 червня 2018 року по 30 листопада 2018 року та зобов`язати відповідача виплатити позивачу заборгованість, яка утворилась в стані припинення страхових виплат з 01 червня 2018 року по 30 листопада 2018 року.

Що стосується вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача подання до суду звіту про виконання судового рішення суд зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю щодо виконання рішення в даній справі.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з вимогами статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

Нормами статті 371 КАС України передбачено, що негайно виконуються рішення, зокрема, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, рішення суду щодо зобов`язання відповідача виплатити позивачу заборгованість, яка утворилась в стані припинення страхових виплат з 01 червня 2018 року по 30 листопада 2018 року підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

У відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тож, сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області яка полягає у незаконному призупинені (припинені) виплат страхових виплат ОСОБА_1 з 01 червня 2018 року.

Визнати незаконним протокол (рішення) Краматорського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про призупинення (припинення) страхових виплат ОСОБА_1 з 01 червня 2018 року.

Визнати неправомірними дії Краматорського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в частині відмови у виплаті ОСОБА_1 заборгованості по сплаті страхових виплат з 01 червня 2018 року по 30 листопада 2018 року.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) заборгованість, яка утворилась в стані припинення страхових виплат з 01 червня 2018 року по 30 листопада 2018 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити до негайного виконання судове рішення в частині виплати страхових виплат ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області ( Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) суму судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Повний текст рішення складено та підписано 12 липня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.В. Хохленков