Справа № 320/954/19
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2019-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року № 320/954/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними та незаконними дії Головного управління Національної поліції в Київській області щодо не призначення та невиплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для непрацездатних осіб,- інваліду ІІ групи;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області здійснити виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму (на день виплати), встановленого законом для працездатних осіб,- інваліду ІІ групи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20.03.2018 по справі №826/4332/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2018, його позов задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Київській області щодо не призначення та невиплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 як інваліду ІІ групи та зобов`язано Головне управління Національної поліції у Київській області повторно розглянути подану ОСОБА_1 заяву про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, з урахуванням наведених у рішенні суду висновків. Так, позивач пояснює, що з метою виконання вказаного судового рішення він звернувся до відповідача з заявою щодо виплати йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, однак останній відмовив йому у цьому, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав.

Представник відповідача в письмовому відзиві поданому до суду позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити з задоволенні позову з тих підстав, що правові підстави для виплати позивачеві одноразової грошової допомоги відсутні. Представник зазначає, що оскільки позивача було звільнено з міліції та прийнято на службу до Національної поліції, то на нього не розповсюджується дія постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (далі Порядок №850). Пояснює, що порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського передбачено Наказом №4. До внесення 12.09.2016 змін в даний нормативний акт (п.5 розділу 1 доповнено підпунктом 4) він не передбачав обставини, яка виникла внаслідок отриманого захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, як випадку, за якого призначається одноразово грошова допомога відповідно до вищевказаного Наказу №4.

Відповідач звертає увагу суду на те, що у відповіді від 28.12.2016 за № 29/0 - 916 на звернення позивача Головним управлінням не заперечувалось право ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності, а лише було повідомлено, що на момент звернення позивача із відповідною заявою не було законодавчо передбачено виплати одноразової грошової допомоги колишнім поліцейським, які отримали травму під час проходження служби в органах внутрішніх справ України, при виконання службових обов`язків, пов`язаних із безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки, боротьби із злочинністю. Тому на підставі зазначеного вирішити питання про призначення одноразової грошової допомоги не було правових підстав. Крім того, представник зазначає, що 08.06.2017 № 2097 - VIII було прийнято Закон України «Про внесення змін до ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги поліцейському», відповідно - спірне питання яке виникло у позивача до Головного управління на даний момент - законодавчо врегульовано.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.03.2019 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, призначено справу до судового розгляду на 26.03.2019.

Про дату, час та місце судового засідання сторони були повідомлені належним чином.

У призначений день і час сторони до суду не з`явились: позивач надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності; відповідач проти заявленого клопотання не заперечував.

За таких обставин суд, на підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішив здійснювати подальший розгляд справи за відсутності представників сторін у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів внутрішніх справи України від 21.08.2015 №16/І/Х/51 ОСОБА_1 надано статус учасника бойових дій. Підстава: довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 05.06.2015 №1141.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 07.11.2015 № 1 о/с на підставі п. 9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 прийнято на службу до поліції.

Згідно витягу з наказу Головного управління МВС України в Київській області від 06.11.2015 № 590 о/с по особовому складу: «Згідно з пунктом 9 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнити у запас Збройних сил: За пунктом 64 «з» (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) з 06 листопада 2015р: майора міліції ОСОБА_1 (М-106745), начальника відділення ДАІ з обслуговування Обухівського району, міста Обухів та України, підпорядкованого Управлінню ДАІ».

Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 07.11.2015 № 1 о/с по особовому складу: «Відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» призначити тих, що прибули з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку переатестування та установленням посадових окладів згідно штатного розпису, з 07 листопада 2015 року: ОСОБА_1 (М-106745), який мав спеціальне звання майор міліції, старшим інспектором, присвоївши йому спеціальне звання майор поліції».

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 19.02.2016 № 80 - позивача було звільнено зі служби в Національній поліції.

Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0198514 ОСОБА_1 було присвоєно 2 групу інвалідності з 11.08.2016.

Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії АГ № 0007449, ступінь втрати професійної працездатності у відсотках у ОСОБА_1 складає 70%, причина втрати працездатності захворювання пов`язане з проходженням служби в ОВС.

ОСОБА_1 була подана заява до Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ для призначення виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності.

Листом від 26.12.2016 №15/2-0-2265 Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ відмовив у призначенні виплати одноразової грошової допомоги та запропонував звернутися до Головного управління Національної поліції Київської області, тобто за останнім місцем служби.

ОСОБА_1 була подана заява до Головного управління Міністерства внутрішніх справ для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності.

Листом від 26.12.2016 № 29/0-917 члени ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ відмовили у виплаті та повідомили що призначення та виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності проводиться за останнім місцем служби.

ОСОБА_1 була подана заява від 07.12.2016 до Головного управління Національної поліції Київської області для проведення виплати одноразової грошової допомоги. До заяви позивачем було надано всіх необхідних документів.

Листом від 28.12.2016 № 29/0-916 Головне управління Національної поліції в Київській області, повідомило, що виплата одноразової грошової допомоги поліцейським здійснюється відповідно до статей 97-101 Закону України «Про Національну поліцію» та наказу МВС України від 11.01.2016 № 4 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського». Наказом МВС від 12.09.2016 № 916 «Про внесення змін до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського», внесені зміни до п.5 розділу І наказу МВС України від 11.01.2016 № 4, щодо термінів, що визначають випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського. Згідно п. 2 розділу II - Порядку, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) поліцейського чи втрати працездатності поліцейського призначається та виплачується у випадках та в розмірах, визначених ЗУ «Про Національну поліцію», особам, які мають право на її отримання відповідно до цього Закону. На підставі викладеного та враховуючи те, що до Закону України «Про Національну поліцію» на даний час не внесені зміни щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги колишнім поліцейським, причиною інвалідності якої стало захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, вирішити питання про призначення цієї допомоги, не має правових підстав.

Позивач, не погодившись з такою відмовою, звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та незаконними дії щодо не призначення та невиплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності та зобов`язання відповідача здійснити виплату позивачу одноразової грошової допомоги.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20.03.2018 по справі №826/4332/17 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Київській області щодо не призначення та невиплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 як інваліду ІІ групи. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Київській області повторно розглянути подану ОСОБА_1 заяву про призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, з урахуванням наведених у рішенні суду висновків.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2018 по справі №826/4332/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2018 року - без змін.

14 серпня 2018 року, з метою виконання рішення суду від 20.03.2018 по справі №826/4332/17, позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Київській області з заявою щодо виплати йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності.

За результатом розгляду повторної заяви позивача, Головне управління Національної поліції в Київській області, листом від 01.10.2018 №29/О-1038, відмовило ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки група інвалідності йому встановлена раніше звільнення зі служби в Національній поліції.

Не погоджуючись з такою відповіддю Головного управління Національної поліції в Київській області, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , з метою оскарження неправомірного звільнення зі служби в Національній поліції, у березні 2016 року звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.12.2016 по справі №826/4494/16 адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково. Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Національної поліції в Київській області про проведення атестації ОСОБА_1 . Визнано протиправними і скасовано рішення (висновок) Атестаційної комісії №4 Головного управління Національної поліції в Київській області щодо невідповідності ОСОБА_1 займаній посаді та необхідність звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність, оформлене протоколом від 05 січня 2016 року ОП №15.00000023.735. Визнано протиправним та скасувань наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 19 лютого 2016 року №80 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 , зі служби в поліції, з урахуванням наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 21 березня 2016 року №125 о/с про часткову зміну до пункту наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 19 лютого 2016 року №80 о/с. Поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого інспектора Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 44 100,91 грн. (сорок чотири тисячі сто гривень дев`яносто одна копійка).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2017 по справі №826/4494/16 апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року змінено, виклавши абзац п`ятий її резолютивної частини в наступній редакції: «Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора роти дорожньо-патрульної служби із забезпечення супроводження Головного управління Національної поліції у Київській області з 19.02.2016 р.». В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року залишено без змін.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 10.05.2017 № 359 о/с внесено часткову зміну до пункту наказу Головного управління від 27.01.2017 №68 о/с у частині поновлення майора поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора Обухівського відділу поліції, а саме: вважати його поновленим на посаді інспектора роти дорожньо - патрульної служби із забезпеченням супроводження, установивши йому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 посадовий оклад 2400,00 гривень та відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби у запас (з постановкою на військовий облік) за пп. 2 п. 1 ст. 77 (через хворобу).

Обласною медико-соціальною експертною комісією 09.08.2017, під час повторного огляду, позивачу встановлена ІІ група інвалідності довічно, причиною якої є захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія АВ №0198774.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 5 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (який набрав чинності 07 листопада 2015 року, далі - Закон № 580-VIII) визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про міліцію" від 20.12.1990 № 565-XII (далі - Закон № 565-XII).

Відповідно до пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних Закону № 580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VIII.

До набрання чинності Законом № 580-VIII порядок виплати одноразової грошової допомоги регулювався нормами статті 23 Закону № 565-XII та Порядком № 850.

Відповідно до статті 23 Закону №565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання зазначеної норми Закону №565-XII, Кабінет Міністрів України постановою № 850 від 21.10.2015 затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (пункт 2 Порядку № 850).

Пунктами 7 - 9 Порядку № 850 визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Згідно з частиною другою статті 97 Закону № 580-VIII порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється МВС.

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97 - 101 Закону № 580-VIII, наказом МВС від 11 січня 2016 року № 4 затверджено Порядок № 4, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 4 передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 3 Розділу ІІІ Порядку № 4 визначено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку № 4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу:

1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

За правилами пункту 1 розділу IV Порядку № 4 фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2. Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги приймає керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції), у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 2 розділу IV Порядку № 4).

Положеннями Порядку № 850 та Порядку № 4 передбачено, що одноразова грошова допомога у разі встановлення інвалідності проводиться за останнім місцем служби. Таким чином, заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності має бути подана працівником за останнім місцем служби.

Окрім того, наказом МВС від 12 вересня 2016 року № 916 «Про внесення зміни до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського стосовно випадків, за яких призначається одноразова грошова допомога, пункт 5 розділу I доповнено підпунктом 4 змісту щодо пов`язаності інвалідності поліцейського з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що є обставиною, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Як вже було зазначено судом вище, 07 листопада 2015 року позивача прийнято на службу до Головного управління Національної поліції в Київській області, тобто, з цієї дати на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону № 580-VIII, а порядок та умови призначення одноразової грошової допомоги урегульовано Порядком № 4 .

При цьому, інвалідність позивачу встановлено після звільнення з органів поліції, а саме:

- згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0198514, позивачу первинно встановлена друга група інвалідності з 11.08.2016 до 01.09.2017, дата звільнення зі служби в Національній поліції 19.02.2016 (наказ №80 о/с);

- згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0198774, позивачу при повторному огляді встановлена друга група інвалідності з 01.09.2017 довічно, дата звільнення зі служби в Національній поліції 10.05.2017 (наказ №359 о/с).

Отже, органом, до якого позивач мав звернутися з заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги, є Головне управління Національної поліції в Київській області.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №822/360/17, від 27.09.2018 у справі №712/1165/17, від 26.06.2018 у справі №711/2174/17.

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, аналіз норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та встановлені фактичні обставини дають підстави для висновку, що оскільки право у позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло у період дії Закону № 580-VIII, то суд вважає необхідним зауважити, що позивачу підлягає нарахуванню і виплата одноразова грошова допомога у розмірі, передбаченому Законом № 580-VIII, а не Законом № 565-XII, оскільки підстави для її виплати виникли у позивача під час проходження служби поліцейського, а інвалідність встановлена після звільнення ОСОБА_1 з органів Національній поліції та у період коли діяв Закон № 580-VIII, а тому, на думку суду, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі, передбаченому статтею 99 Закону № 580-VIII та у Порядку № 4.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, шляхом визнання протиправними та незаконними дій Головного управління Національної поліції в Київській області щодо не призначення та невиплати одноразової грошової допомоги позивачу як інваліду ІІ групи та зобов`язання Головне управління Національної поліції в Київській області розглянути заяву позивача про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням IІ групи інвалідності відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4.

Згідно з приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Тобто, обов`язок доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень одночасно покладено на усіх учасників процесу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності прийнятого рішення у вигляді відмови у призначенні, нарахуванні та виплаті позивачеві одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності. Водночас позивачем підтверджено належними та допустимими доказами наявність у нього права на отримання вищевказаної одноразової грошової допомоги, але, з урахуванням висновків суду та встановлених обставин, не у спосіб, передбачений статтею 23 Закону України від 20.12.1990 № 565-XII Про міліцію і Порядку та умов № 850, а відповідно до норм Закону України Про Національну поліцію та Порядку № 4.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню із наданими суду повноваженнями в порядку статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, із використанням іншого способу судового захисту, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів позивача.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір, а також, враховуючи відсутність витрат пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та незаконними дії Головного управління Національної поліції в Київській області щодо не призначення та невиплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як інваліду ІІ групи.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням IІ групи інвалідності, відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.