Справа № 462/1968/19
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року№ 857/7035/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання - Чопко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Чернівецької митниці ДФС на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 28 травня 2019 року у справі №462/1968/19 (суддя Палюх Н.М., м.Львів) за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці ДФС про визнання незаконною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернівецької митниці ДФС (далі - Митниця) у якому просив визнати незаконною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил від 11.07.2018 №1631/40800/18 (далі - Постанова).

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 28 травня 2019 року позов задоволено частково. Скасовано Постанову. Провадження у справі про порушення митних правил закрито.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У доводах апеляційної скарги наводячи норми матеріального права та посилаючись на окремі обставини справи вказує, що позивач порушив строки доставки товару, передбачені статтею 95 Митного кодексу України (далі - МК) до митного органу призначення, більш ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб. Поміж тим, зазначає, що позивач був належно повідомлений про можливість складення щодо нього протоколу про порушення митних правил. Відтак, оскаржувану Постанову винесено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені митним законодавством України.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подала.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином у порядку визначеному статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач на виконання абзацу першого частини другої статті 77 КАС не довів правомірність ухваленого ним рішення, а також порушив процедуру розгляду справи про порушення митних правил, в частині щодо належного повідомлення сторони про місце і час розгляду справи про порушення митних правил.

Також цей суд вказав, що за нормами частини третьої статті 286 КАС він не наділений повноваженнями щодо визнання Постанови незаконною, тому позовна вимога в цій частині не підлягає задоволенню.

Такі висновки суду першої інстанції є не зовсім вірними з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 07.06.2018 головним держаним інспектором відділу митного оформлення №3 «Вадул-Сірет» Митниці (далі - ВМО) Букатар Т.С. складено відносно ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил №1631/40800/18 (далі - Протокол).

У ньому зафіксовано, що 16.05.2018 у пункті пропуску «Вадул-Сірет-Вікшани» Митниці агентом комерційним контори передач станції «Вадул-Сірет» було подано товаросупровідні документи на товар «Деривина паливна», який переміщувався у вагонах №№64060916, 66780040, 67383760, 68716703 на адресу одержувача - «SC PROLISOK s.r.l.» (Romania, jud. Suceava, localitatea Scheia, st.Нumorului num.39).

Згідно календарного штемпеля залізничної станції Яблунець залізничної накладної ЦИМ/СМГМ: від 13.04.2018 №№451179, 451195, 87 контрольною датою доставки у митницю призначення є 11.05.2018.

Відповідно до календарного штемпеля залізничної станції «Вадул-Сірет» датою прибуття вантажу на станцію «Вадул-Сірет» є 16.05.2018.

Отже, залізничні вагони №№64060916, 66780040, 67383760, 68716703 з товаром «Деривина паливна» доставлено на стацію «Вадул-Сірет» (митницю призначення) 16.05.2018 року, чим перевищено встановлений статтею 95 МК строк доставки товару, транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення більш ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб.

16.05.2018 Митницею залізничній станції «Вадул-Сірет» було направлено лист №306/10/24-70-60-20/03 щодо надання інформації про дислокацію та стан вагонів (в тому числі №№64060916, 66780040, 67383760, 68716703). Згідно інформації, отриманої листом залізничної станції «Вадул-Сірет» від 17.05.2018 №30 (вх.Митниці №693/10/24-70-03-01-22) встановлено, що залізничні вагони №№64060916, 66780040, 67383760, 68716703, на час закінчення строку доставки у митницю призначення, знаходився на коліях залізничних станцій, підпорядкованих Виробничому структурному підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Львівська залізниця» (далі - ВП), виконуючим обов`язки начальником якого, на час виникнення спірних відносин, був ОСОБА_1

18.05.2018 Митницею направлено лист керівнику ВП №314/10/24-70-62-03/03 щодо необхідності прибуття до 23.05.2018 року на станцію «Вадул-Сірет» (ВМО) для надання пояснень з метою з`ясування обставин щодо можливого вчинення порушення митних правил.

Листом від 06.06.2018 №535 Митницю було поінформовано, що виконувачем обов`язків начальника ВП є ОСОБА_1 , а також додано відповідні документи.

На підставі Протоколу, Митницею 11.07.2018 у присутності позивача було прийнято Постанову, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною другою статті 470 МК та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн (а.с.6-8).

Положеннями частини другої статті 470 МК (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення такого правопорушення, а так само перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до розділу 2 «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 №1066 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України (далі - МЮУ) 19.12.2012 за №2120/22432; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Порядок) під час відправлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення обов`язково встановлюється строк транзитного перевезення до митниці призначення.

У разі перевезення товарів залізничним транспортом строк транзитного перевезення встановлюється на підставі календарного штемпеля залізничної станції відправлення (прикордонної передавальної), проставленого у перевізних документах та/або ДКПТ, починаючи з 24 години дати прийняття цією станцією товару до перевезення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 95 МК строк транзитних перевезень для залізничного транспорту становить 28 діб.

Статтею 219 МК встановлено, що залізниця несе передбачену цим Кодексом та іншими законодавчими актами України відповідальність за втрату чи неналежну доставку товарів, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення.

Згідно із пунктом 4.2 Порядку у разі залізничних перевезень працівник залізничної станції проставляє на перевізних документах та кожному примірнику МД календарний штемпель станції відправлення, який свідчить про взяття залізницею солідарного зобов`язання щодо доставки у митницю призначення товарів (вантажів) та дотримання митних правил.

За нормами статті 458 МК порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно із статтею 486 МК завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення (стаття 487 МК).

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 489 МК).

За змістом статті 495 МК доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З огляду на вищенаведене, притягнення особи до адміністративної відповідальності, в тому числі за порушення митних правил, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому, в розумінні статті 72 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 73 КАС належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Крім того, згідно частини другої статті 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Необхідно зазначити, що у матеріалах справи про порушення митних правил, яка знаходиться в матеріалах розглядуваної справи, є виключно докази фактів несвоєчасного прибуття вагонів, які прямували із ВП, до митниці призначення.

Дані факти сторонами не заперечувалися.

Разом з тим, митним органом при розгляді справи про порушення митних правил та винесенні оскаржуваної Постанови не з`ясовано, які винні дії чи бездіяльність саме позивача потягли несвоєчасне прибуття вагонів до митниці призначення.

Не спростовано жодними доказами доводів позивача про те, що вагони не могли бути своєчасно доставлені до Митниці призначення через брак локомотивів на залізниці та не з`ясовано, як позивач міг усунути дану обставину або ж яким чином саме винні дії чи бездіяльність позивача викликали нестачу локомотивів.

Дані обставини жодним чином відповідачем не перевірялися і не були ним спростовані при розгляді справи судом.

В апеляційній скарзі також відсутні будь-які доводи, якими підтверджується вина позивача у вчиненні адміністративних правопорушень, за якими він притягнутий до адміністративної відповідальності.

Посилання виключно на пункт 2.17 «Інструкції про взаємодію посадових осіб митних органів, що здійснюють митні процедури в міжнародному залізничному сполученні, і працівників залізниць України» затвердженої наказом Державної митної служби України, Міністерства транспорту та зв`язку України 18.09.2008 №1019/1143 (зареєстровано в МЮУ 04.12.2008за №1157/15848) за яким за втрату чи неналежну доставку товарів, що перебувають під митним контролем, несе відповідальність залізниця в особі начальника дирекції залізничних перевезень, без встановлення вини позивача, що є необхідним елементом складу адміністративного правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до відповідальності за інкримінованими йому адміністративними правопорушеннями.

Таким чином, оскільки матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, за яким його притягнуто до відповідальності, суд апеляційної інстанції вважає, що посадовою особою Митниці при винесенні оскаржуваної Постанови не було дотримано вимог статті 489 МК, що має наслідком скасування рішення суб`єкта владних повноважень і надіслання справи на новий розгляд до Митниці.

За нормами частини третьої статті 286 КАС за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відтак, враховуючи вищенаведений висновок та обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що позов ОСОБА_1 про скасування Постанови і закриття справи про адміністративне правопорушення підлягає частковому задоволенню шляхом скасування Постанови і надіслання справи на новий розгляд до Митниці.

Згідно частини 4 статті 317 КАС зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції хоча і посилався на відсутність доказів вини позивача у вчиненні розглядуваного правопорушення, проте внаслідок невірної оцінки обставин справи та правових норм, дійшов помилкового висновку про можливість закриття справи про адміністративне правопорушення. При цьому, цей суд залишив поза увагою, що нез`ясованими у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 залишаються обставини щодо причин, які викликали невчасне доставлення до митниці призначення товару «Деривина паливна», який переміщувався у вагонах №№64060916, 66780040, 67383760, 68716703 з ВП, так як ці обставини безпосередньо впливають на встановлення наявності чи відсутності факту вини залізниці в особі начальника дирекції залізничних перевезень, яким на час виникнення спірних відносин був позивач.

На цій підставі, у зв`язку із неповнотою резолютивної частини рішення суду, апеляційний суд визнає можливим змінити його шляхом внесення доповнення до відповідної частини рішення суду.

Разом з тим, суд першої інстанції вірно вказав на те, що вимога позивача про визнання незаконною Постанови задоволенню не підлягає, оскільки місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справ з приводу рішень суб`єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності має право приймати рішення, що визначені частиною третьою статті 286 КАС, тому рішення суду в цій частині залишається без змін.

Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, 310, 315-316, 317, 321, 322, 325 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернівецької митниці ДФС задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 28 травня 2019 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення в такій редакції:

«Надіслати справу про порушення митних правил №1631/40800/18 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених частиною другою статті 470 Митного кодексу України на новий розгляд до Чернівецької митниці ДФС.».

В решті рішення Залізничного районного суду м.Львова від 28 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула