Справа № 808/3614/16(СН/0840/17/18)
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2019 року м. Дніпросправа № 808/3614/16(СН/0840/17/18)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року, суддя першої інстанції Калашник Ю. В., у справі за позовом Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Державна установа Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України звернулась до суду з позовом до Пологівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просила:

визнати протиправним та частково скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09.11.2016 року про збільшення суми грошового зобов`язання єдиного податку сільгоспвиробників у суму 7 375,63 грн., штрафних (фінансових) санкцій у сумі 2 013,92 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09.11.2016 року про збільшення суми грошового зобов`язання з єдиного податку сільгоспвиробників у сумі 209 979,19 грн., штрафних (фінансових) санкцій у сумі 52 494,80 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09.11.2016 року про збільшення суми грошового зобов`язання з єдиного податку сільгоспвиробників у сумі 49 569,53 грн., штрафних (фінансових) санкцій у сумі 12 392,39 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09.11.2016 року про збільшення суми грошового зобов`язання з єдиного податку сільгоспвиробників у сумі 114 577,66 грн., штрафних (фінансових) санкцій у сумі 28 644,41 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про неправомірне застосовування при розрахунку єдиного податку четвертої групи коефіцієнту 1,756, недоведеність з боку відповідача та ненадання оцінки доводам підприємства, що мало вплив на правильність обчислення донарахування з боку податкового органу, факту використання земельної ділянки для посіву сільськогосподарської рослинної культури еспарцету як на ріллі площею 46,71 га на території Новомлинівської сільської ради, в той же час зазначена культура за своїм походженням та призначенням засівалась на земельній ділянці, яка перебувала у користуванні позивача з цільовим призначення, для сіножаття.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.03.2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 09.11.2016 № в частині збільшення суми податкового зобов`язання у розмірі 7375,63 грн. та в частині штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2013,92 грн. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 09.11.2016 №№ , , НОМЕР_1 .

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що відповідачем використовувались дані нормативної грошової оцінки земель, наведені в листі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 25.02.2016 року № 0-28-0,3-803/2-16 про вартість нормативної грошової оцінки земель по Розівській дослідній станції Державної установи інституту зернових культур НААН України.

Оскільки відповідачем було встановлено використання позивачем земельних ділянок без правовстановлюючих документів, а частина земель пасовища використовувалась як рілля, тому правомірно нарахована сума єдиного податку четвертої групи на земельні ділянки, які використовувались позивачем, проте не були оформлені та зареєстровані у встановленому законодавством порядку.

Перевіркою встановлено, що за 2013 рік 1109,3877 га земельних ділянок, які використовуються підприємством без правовстановлюючих документів, у 2014 році 912,3619 га, у 2015 році 985,5349 га, у 2016 році 780,6452 га.

Таким чином, перевіркою встановлено порушення вимог пункту 292-1.2 статті 292 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми єдиного податку четвертої групи за землю та несплати до бюджету суми податкового зобов`язання у розмірі 381 793,24 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Зазначає, що різниця між нормативною та грошовою оцінкою земель, використаною позивачем та відповідачем при донарахуванні єдиного податку склала 1,756, що свідчить про застосування відповідачем коефіцієнту 1,756.

Відповідач в порушення частини 2 статті 22 Земельного кодексу України, признав поліпшення кормових угідь шляхом підсіву багаторічної трави еспарцет, як використання землі під рілля.

Відповідач спотворив відомості про використання рілля згідно державного акту на право постійного користування землею № 19 від 05.12.1995 року, збільшивши їх на 394,9 га (1317,0га 1711,9 га).

Саме ця помилка була використана відповідачем для створення не врахованої площі землі у розмірі 290,9017 га.

Щодо нарахування відповідачем єдиного податку четвертої групи за 2015 рік за землю, а саме рілля 49,28 га, що знаходиться на території Вишнюватської сільської ради: на вказану земельну ділянку є договір оренди від 08.12.2015, зареєстрований 08.12.2015 року, тому законні підстави для нарахування фіксованого податку за весь рік відсутні.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2019 року здійснено заміну Пологівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області правонаступником - Головним управлінням Державної фіскальної служби у Запорізькій області

Представник відповідача у судовому засіданні підтримує доводи, викладені в апеляційній скарзі, наполягає на її задоволенні.

Представник позивача заперечує проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджено, що Розівська дослідна станція Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України 08 квітня 2003 року зареєстрована, як юридична особа за адресою: АДРЕСА_1 вул АДРЕСА_2 .

Відповідно до свідоцтва №200059110 серія НБ№021973 позивач зареєстрований як сільськогосподарське підприємство, як суб`єкт спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість.

У період з 06.10.2016 по 17.10.2016, на підставі направлень від 06.10.2016 №644, №641, №643, №642, наказу від 05.10.2016 №888, відповідно до 20.1.4. пункту 20.1. статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України проведена позапланова виїзна документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 липня 2013 року по 30 червня 2016 року, за результатами якої складений Акт від 24.10.2016 №№1792/08-15-1400/00496722 (а.с.29-84, т.1).

Висновками до акту перевірки встановлено порушення позивачем вимог:

пп. 14.1.36, пп. 14.1.181, пп. 14.1.191, пп. 14.1.235 п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст.18.5, п.187.1 ст. 187, п. 188.1 ст.188, п. 198.5 ст. 198, п 198.1, п. 198.2, п. 198.3, пп. «г» п. 198.5 та п.198.5,- п. 198.6 ст. 198, ст. 199, п. 200.1 ст. 200, п.209.1, п. 209.7 ст. 209 ПК України, ст. 125 Земельного кодексу України, п. 1.4 ст. 1, п. 4.1 ст. 4 «Методичних рекомендацій щодо складання Розрахунку питомої ваги доходу від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки в загальній сумі валового доходу..», затверджений Наказом Міністерством аграрної політики України від 22.10.2009 №752 (із змінами та доповненнями), що призвело до:

заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за загальною декларацією на 1601957 грн., в т.ч.: за липень 2013р. 42390 грн., за серпень 2013р. 70636грн., за вересень 2013р. 87523 грн., за жовтень 2013р. 104921 грн., за листопад 2013р. 58874 грн., за грудень 2013р. 10215 грн., за січень 2014р. 6402 грн., за лютий 2014р. 52867 грн., за березень 2014р. 41774 грн., за квітень 2014р. 47708 грн., за травень 2014р. 3494грн. (завищення), за червень 2014р. 6269 грн. (завищення), за липень 2014р. 50767грн., за серпень 2014р. 51411 грн., за вересень 2014р. 98492 грн., за жовтень 2014р. 64262 грн., за листопад 2014р. 75333 грн., за грудень 2014р. 18689 грн., за січень 2015р. 17079грн., за лютий 2015р. 98932 грн., за березень 2015р. 41261 грн., за квітень 2015р. 1306грн. (завищення), за травень 2015р. 1107 грн. (завищення), за червень 2015р. 130001грн., за липень 2015р. 12363 грн. (завищення), за серпень 2015р. 65417 грн., за вересень 2015р. 164792 грн., за жовтень 2015р. 104561 грн., за листопад 2015р. 117005грн., за грудень 2015р. 4672 грн. (завищення), за лютий 2016р. 562 грн., за березень 2016р. 1077 грн., за квітень 2016р. 2432 грн., за травень 2016р. 1632 грн., за червень 2016р. 6143грн.;

завищення податку на додану вартість за спеціальною декларацією, яка підлягає перерахуванню на спеціальний рахунок підприємства, на 1575261 грн., в т.ч.: за серпень 2013р. 113599 грн., за вересень 2013р. 87523 грн., за жовтень 2013р. 104921 грн., за листопад 2013р. 58874 грн., за грудень 2013р. 10215 грн., за січень 2014р. 4602 грн., за лютий 2014р. 52867 грн., за березень 2014р. 41774 грн., за квітень 2014р. 60162 грн., за липень 2014р. 40824 грн., за серпень 2014р. 51411 грн., за вересень 2014р. 98392 грн., за жовтень 2014р. 64262 грн., за листопад 2014р. 76786 грн., за грудень 2014р. 18689 грн., за січень 2015р. 17079 грн., за лютий 2015р. 98932 грн., за березень 2015р. 41261 грн., за квітень 2015р. 51051 грн.(заниження), за травень 2015р. 34326 грн., за червень 2015р. 144303 грн., за серпень 2015р. 53054 грн., за вересень 2015р. 159950 грн., за жовтень 2015р. 13062 грн., за листопад 2015р. 185693 грн., за грудень 2015р. 5776 грн.(заниження);

ст. 271 ПК України, що призвело до заниження суми орендної плати за землю у розмірі 61512,23 грн. за період з 01.01.2015 по 30.06.2016;

п. 292-1.2 ст.292-1 ПК України, що призвело до заниження суми єдиного податку четвертої групи на 381793,24 грн., в т.ч. за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 на 275547,81грн.; за період з 01.01.2016 по 31.05.2016 на 106245,43грн.;

абз. «б» пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164, пп. 168.1.1, пп.168.1.2 п. 168.1, ст. 168, п. 176.2 ст. 176 ПК України, що призвело до не утримання та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб в сумі 53354,31 грн., в тому числі за 2015 рік - 34818,01грн., за 2016 рік - 18536,29 грн.;

пп. 266.7.5 п.266.7 ст.266 ПК України у зв`язку з чим; за період з 01.01.2015 по 30.06.2016 встановлено, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки нараховувався не в повному обсязі та перераховувався до бюджету не в повному розмірі за період з 01.01.2015 по 30.06.2016 у сумі 2107,96 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем 09.11.2016 прийнято податкові повідомлення-рішення:

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків у розмірі 9753,66 грн.;

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сі6льськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків у розмірі 262473,99 грн.;

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків у розмірі 61961,92 грн.;

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків у розмірі 143222,07 грн.

Правомірність прийняття вказаних податкових повідомлень-рішень передано на розгляд суду.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. (пункт 1.1. статті 1 Податкового кодексу України)

Надаючи правову оцінку правомірності застосування відповідачем при розрахунку податкових зобов`язань з єдиного податку до нормативної грошової оцінки 1 га ріллі коефіцієнту 1,756, колегія суддів встановила наступне.

Сторонами не заперечується, що коефіцієнт 1,756 не підлягав застосуванню при розрахунку податкових зобов`язань позивача з єдиного податку.

Однак відповідач зазначає, що ним не було застосовано вказаний коефіцієнт під час обрахунку єдиного податку.

За даними інформаційного листа відділу Держземагенства у Куйбишевському районі Запорізької області №0-28-0.3-233/2-15 від 04.02.2015, нормативно грошова оцінка 1 га сільськогосподарських угідь станом на 01.01.2015 (з урахуванням коефіцієнту індексації 3,997 і без врахування коефіцієнту для ріллі 1,756) складає:

на території Кузнецівської сільської ради - 18301,06 грн.;

на території Вишнюватської сільської ради становить - 16784,20 грн.;

на території Новомлинівської сільської ради становить - 16687,48 грн.;

на території Розівської сільської ради (землі колишнього КСП «Червоний прапор») -17427,32грн.;

на території Розівської сільської ради (землі Розівської дослідної станції) -18138,39грн. (том 3 а. с. 31)

При цьому, відповідачем використано інформацію про вартість нормативної грошової оцінки земель, відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 25.02.2016 №0-28-0,3-803/2-16 із наступними показниками вартості 1 га рілля, станом на 01.01.2015, а саме:

Кузнецівська сільська рада 32136,64 грн.

Вишнюватська сільська рада 29473,04 грн.

Новомлинівська сільська рада 29303,21 грн.

Розівська сільська рада 30602,35 грн. (том 1 а.с.42)

У довідці Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 25.02.2016 №0-28-0,3-803/2-16, вартість нормативної грошової оцінки земель 1 га рілля, станом на 01.01.2015, розрахована із застосуванням коефіцієнту для ріллі 1,756.

Вищевикладені обставини свідчать, що відповідачем при розрахунку єдиного податку четвертої групи не застосовувався коефіцієнт 1,756, проте, відповідачем під час розрахунку використано нормативну грошову оцінку земель 1 га рілля, станом на 01.01.2015, яка розрахована із застосуванням коефіцієнту для ріллі 1,756, що і призвело до завищення грошових зобов`язань з єдиного податку.

Оскільки застосуванням коефіцієнту для ріллі 1,756 призвело до завищення зобов`язань позивача з єдиного податку, податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі зазначених вище обрахунків, підлягають скасуванню.

Наступним спірним питання є використання земельної ділянки 46,71 га, що передбачена для сіножаті та, яку було засіяно еспарцетом, що відповідачем оцінено як використання під ріллю.

За даними Інформації щодо використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, яка наведена у Додатку до листа №02-05/289 від 07.10.2016, земельна ділянка (№ контуру 361), площа сіножатті - 46,71 га; фактичне використання - багаторічні трави; посівна площа 46,71 га. (том 3 а.с.7)

Колегія суддів враховує наданий відповідачем додаток до листа Новомлинівської сільській ради №02-05/289 від 07.10.2016, відповідно до якого, земельна ділянка (№ контуру 361), площа сіножатті - 46,71 га, фактично використовувалась під багаторічні трави.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що еспарцет - багаторічна бобова рослина степових районів.

Вищенаведені обставини свідчать про використання позивачем вищевказаної земельної ділянки (№ контуру 361) під багаторічні трави, тобто під сіножаті, внаслідок чого колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що відповідач помилково дійшов висновку про використання сільськогосподарських угідь як рілля.

Надаючи правову оцінку правомірності розрахунку фіксованого сільськогосподарського податку за 2015 та 2016 роки, колегія суддів встановила наступне.

За приписами пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками єдиного податку четвертої групи є сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Відповідно до пункту 292-1.1 статті 292-1 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування для платників єдиного податку четвертої групи є площа сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень) та/або земель водного фонду (внутрішніх водойм, озер, ставків, водосховищ), що перебуває у власності сільськогосподарського товаровиробника або надана йому у користування, у тому числі на умовах оренди.

Права власності/користування земельними ділянками повинні бути оформлені та зареєстровані відповідно до законодавства.

Пунктом 292-1.2 статті 292-1 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування податком для платників єдиного податку четвертої групи для сільськогосподарських товаровиробників є нормативна грошова оцінка одного гектара сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного за станом на 1 січня базового податкового (звітного) року відповідно до порядку, встановленого розділом XII цього Кодексу.

Згідно з пунктом 292-1.3 статті 292-1 Податкового кодексу України підставою для нарахування єдиного податку платникам четвертої групи є дані державного земельного кадастру та/або дані з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позивачем у 2015 році розрахований фіксований сільськогосподарський податок по Розівській сільраді та подано податкову декларацію з вказаного податку, у якій вказано площі ріллі 1719,17 га, сіножаті 143 га, пасовища 191,7 га.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за даними державного акту на право постійного користування землею №19 від 05.09.1995 позивач є користувачем земельної ділянки площею 1826,7 га. (том 3 а.с.24-26, т. 3)

З наданих у постійне користування земель згідно Довідки Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області відділ у Розівському районі №35/173-17 від 06.12.2017:

ріллі - 1317,0 га,

сіножаті - 143,0 га,

пасовища - 138,0 га. (том 3 а.с.27)

Згідно з інформаційною довідкою станом на 01.01.2015, погоджена заступником начальника управління Держземагенства в Куйбишевському районі Запорізької області на умовах оренди договором: ріллі - 7,27 га. (том 3 а.с.28)

У податковій звітності позивач врахував земельні ділянки приєднаного, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України №240-р від 26.04.2007, державного підприємства «Відгодівельний радгосп «Розівський», а саме, рілля - 394,9 га, пасовищ - 53,7 га, згідно з Довідкою відділу земельних ресурсів у Розівському районі головного управління земельних ресурсів у Запорізькій області від 11.06.2008 №1332.

Позивачем надано податкову декларацію з єдиного податку четвертої групи. У податковій декларації платника єдиного податку за 2015 рік зазначено ріллі 1719,17 га, сіножаті 143,0 га, пасовища 191,7 га.

Показники податкової декларації позивача за 2016 рік є тотожними щодо розмірів задекларованих земельних ділянок з податковою декларацією за 2015 рік.

За приписами підпункту 293.9.1 пункту 293.9 статті 293 Податкового кодексу України (в редакції від 01 січня 2015 року) для платників єдиного податку четвертої групи розмір ставки податку з одного гектара сільськогосподарських угідь для ріллі, сіножатей і пасовищ (крім ріллі, сіножатей і пасовищ, розташованих у гірських зонах та на поліських територіях, а також ріллі, сіножатей і пасовищ, що перебувають у власності сільськогосподарських товаровиробників, які спеціалізуються на виробництві (вирощуванні) та переробці продукції рослинництва на закритому ґрунті, або надані їм у користування, у тому числі на умовах оренди) - становить 0,45.

Відповідно до підпункту 293.9.1 пункту 293.9 статті 293 Податкового кодексу України (в редакції від 01 січня 2016 року) для платників єдиного податку четвертої групи розмір ставки податку з одного гектара сільськогосподарських угідь для ріллі, сіножатей і пасовищ (крім ріллі, сіножатей і пасовищ, розташованих у гірських зонах та на поліських територіях, а також ріллі, сіножатей і пасовищ, що перебувають у власності сільськогосподарських товаровиробників, які спеціалізуються на виробництві (вирощуванні) та переробці продукції рослинництва на закритому ґрунті, або надані їм у користування, у тому числі на умовах оренди) - становить 0,81.

Порівнюючи податкову декларацію позивача за 2015 рік з податковою декларацією за 2016 рік вбачається, що показники є тотожними щодо розмірів задекларованих земельних ділянок.

За вказаними показниками позивачем у 2015 та 2016 роках позивачем було розраховано та сплачено фіксований сільськогосподарський податок.

З огляду на викладене, факт використання позивачем не задекларованих земель, що відрізняється від встановлених відповідачем показників 2015 та 2016 років, відповідачем не доведено, матеріалами справи спростовано.

Оскільки саме факт використання позивачем не задекларованих земель, що відрізняється від встановлених відповідачем показників поданих ним декларацій за 2015 та 2016 роки, слугував підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про необґрунтованість та недоведеність порушення позивачем податкового законодавства та наявності підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 11.07.2019 року та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 15.07.2019.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко