Справа № 826/15251/18
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2019-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 липня 2019 року № 826/15251/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Метал ТД»

до Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення №838911/41349048 від 12 липня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Метал ТД» (далі - ТОВ «Альянс Метал ТД») звернулося до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач, ДФСУ) з вимогами про визнання протиправним та скасування рішення №838911/41349048 від 12 липня 2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної №122 від 21 червня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Одночасно позивач просить зобов`язати відповідача зареєструвати зазначену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позовні вимоги обґрунтовані, зокрема тим, що у червні 2018 року ТОВ «Альянс Метал ТД» складено зазначену податкову накладну за господарськими операціями за договорами поставки з різними товариствами та у визначений строк направлено їх на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних. Податкову накладну було прийнято, але реєстр рацію у Реєстрі зупинено. Через систему електронного документообігу на електронну адресу позивача надійшла квитанція від 09 липня 2018 року, у якій зазначено, що обсяг постачання товару/послуги 7306 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам підпункту 2.1 пункту 2 Критеріїв ризиковості платника податку.

Водночас, як зазначає позивач, жодного розрахунку показника за критерієм, якому відповідає товариство як платник податку надано не було, хоча такі вимоги містить підпункт 3 пункту 13 Порядку №117.

Пояснення та документи були надані позивачем 10 вересня 2018 року через систему електронного документообігу, проте оскаржуваним рішенням відповідач відмовив у реєстрації податкових накладних в реєстрі з причини «не надання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, ненадання платником податків копій документів: договори, первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт,послуг) з урахуванням наявних певних типових форм та галузевої специфіки, накладні».

Таке рішення позивач вважає протиправним, стверджує, що ДФСУ не вказано чіткої підстави для його прийняття, з чим, після використання можливості адміністративного оскарження та отримання негативного результату, звертається до суду.

Ухвалою суду від 21 вересня 2018 року відкрито провадження у справі, визначено провадити судовий розгляд суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву та наявні докази, а також роз`яснено, що позовні матеріали слід отримати безпосередньо у приміщенні суду.

Відзив на позовну заяву від відповідача надійшов до суду 06 грудня 2018 року, у ньому роз`яснено загальний порядок та процедуру зупинення реєстрації податкових накладних, передбачених Податковим кодексом України.

Від позивача 10 грудня 2018 року надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 14 січня 2019 року позивача зобов`язано надати належним чином завірені копії документів, зокрема, договір, на підставі якого виникла господарська діяльність між ТОВ «Альянс Метал ТД» та ТОВ «Тисиз», інші первинні документи, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій, крім тих, які вже були надані суду, письмові пояснення позивача від 10 липня 2018 року, подані відповідачу щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, копії відповідних документів, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій між товариствами.

Витребувані документи подані позивачем до суду 25 січня 2019 року.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи з урахуванням наявних у справі матеріалів та ухвалює рішення за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, позивач - ТОВ «Альянс Метал ТД» є юридичною особою, утвореною 23 травня 2017 року. Профільним видом діяльності підприємства є неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90), тобто товариство закуповує відповідне устаткування, матеріали та використовує відповідні послуги, а саме: займається неспеціалізованою оптовою торгівлею.

Відповідно до приписів пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України 21 червня 2018 року ТОВ «Альянс Метал ТД» складено податкову накладну №122 та направлено її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Через систему електронного документообігу «М.Е.Doc» на електронну адресу позивача надійшла квитанція, у якій, зокрема, зазначено, що податкові накладні прийнято, проте їх реєстрацію зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки обсяг постачання товару/послуг 7306 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам підпункту 2.1 пункту 2 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Надалі, позивач 10 липня 2018 року через систему електронного документообігу «М.Е.Doc» подав до ДФСУ письмові пояснення щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній та копії відповідних документів, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій по податковій накладній, а саме: виписку по рахунку ТОВ «Альянс Метал ТД» за 21 червня 2018 року; видаткову накладну №3737 від 31 травня 2018 року; видаткову накладну №07837 від 07 червня 2018 року; видаткову накладну №1226 від 21 червня 2018 року; довіреність №27 від 21 червня 2018 року, видану ОСОБА_1 на отримання від ТОВ «Альянс Метал ТД» цінностей за рахунком №1038 від 21 червня 2018 року; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №009033042 від 22 червня 2018 року.

Проте, за результатами розгляду письмових пояснень та копій документів відповідачем прийнято рішення від 12 липня 2018 року №838911/41349048, яким відмовлено позивачу у реєстрації податкової накладної №122 від 21 червня 2018 року. Підставою для відмови зазначено: ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Позивачем 12 липня 2018 року подано скаргу на зазначене рішення відповідача, за результатами розгляду якої Комісія з питань розгляду скарг своїм рішенням від 23 липня 2018 року №20058/41349048/2 залишила її без задоволення, а рішення відповідача без змін на тій підставі, що позивачем не надано копій документів, які складені з порушеннями законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією рішення про задоволення скарги.

Розглядаючи спір, суд виходить з того, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків і зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено Податковим кодексом України.

Згідно з підпунктами а) та б) пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (тут та надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування є операції платників податків, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню;

б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до пункту 201.16 статті 206 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 затверджено порядки зупинення реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, серед яких:

- Порядок зупинення реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації;

- Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такі реєстрації.

Згідно з пунктом 5 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних ПН/РК, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних у разі, коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено ПН/РК, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких ПН/РК зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу ПН/РК відповідають критеріям ризиковості здійснення операцій, крім ПН/РК, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких ПН/РК зупиняється (пункт 7 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних).

Відповідно до пункту 13 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних у квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК, серед іншого зазначається:

- порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з ДКПП, зазначені у ПН/РК, реєстрація яких зупинена;

- критерій ризиковості платника податку та/або критерії ризиковості здійснення операцій, на підставі яких зупинено реєстрацію ПН/РК в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

У квитанції від 09 липня 20189 року, направленій позивачу, міститься посилання на підпункт 2.1 пункту 2 Критеріїв ризиковості платника податку, за яким констатовано, що обсяг постачання товару/послуг 7306 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання.

Окрім того, підставою для відмови у реєстрації податкових накладних стали неподання платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, актів прийому-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, розрахункових документів, банківських відписок з особових рахунків.

Водночас, дослідженням наданих до матеріалів справи доказів, зокрема: повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 10 липня 2018 року №4, а також виписки по рахунку позивача за 21 червня 2018 року, судом встановлено, що позивачем в рамках надання пояснень відповідачу на отриману квитанцію та зупинення реєстрації податкової накладної подавалися первинні документи по господарських операціях за договором купівлі-продажу №05/06-2 від 05 червня 2018 року, укладеним між ТОВ «Альянс Метал ТД» та ТОВ НВП «Тисиз», предметом якого є купівля позивачем продукції - металовиробів, металоконструкцій, будівельних матеріалів за переліком/асортиментом, узгодженим між сторонами, та зазначеним у відповідному рахунку-фактурі/специфікації, що є невід`ємною частиною Договору. Окрім того надано Специфікацію №1 від 21 червня 2018 року, з якої вбачається купівля-продаж труб різних найменувань та діаметру на загальну суму з ПДВ 249 750,00 грн., рахунок на оплату зазначеної суми №1038 від 21 червня 2018 року, платіжне доручення №167 від 21 червня 2018 року на суму 249 750,00 грн., накладні від 17 квітня 2018 року № 324100, від 25 квітня 2018 року № 356130, видаткову накладну №1229 від 21 червня 2018 року; довіреність №27 від 21 червня 2018 року на ім`я ОСОБА_1 на отримання від ТОВ «Альянс Метал ТД» цінностей за рахунком №1038 від 21 червня 2018 року; видаткові накладні №07837 від 07 червня 2018 року та №3737 від 31 травня 2018 року.

На думку суду, представлені документи підтверджують реальність здійснення господарських операцій між ТОВ «Альянс Метал ТД» та ТОВ НВП «Тисиз».

Натомість, приймаючи оскаржуване рішення про відмову позивачу у реєстрації податкової накладної, відповідач зазначив про ненадання позивачем первинних документів, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій, при цьому не конкретизував яких саме документів та доказів не вистачає.

Отже, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які підтверджують проведення господарських операцій між позивачем та зазначеним товариством, а також на те, що такі документи були надані для дослідження відповідачу, суд не вбачає обґрунтованих та достатніх підстав для відмови у реєстрації податкових накладних.

Також суд зазначає, що у наданому відзиві на позовну заяву відповідачем наведено лише законодавчі норми, зокрема Податкового кодексу України, які регулюють процедуру зупинення реєстрації податкових накладних та встановлюють підстави для відмови у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Жодних пояснень та коментарів стосовно обставин, що досліджувалися у даній справі, зокрема, стосовно відсутності конкретних документів, яких не вистачило для висновку про підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ НВП «Тисиз», суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність, необґрунтованість та безпідставність оскаржуваного рішення від 12 липня 2018 року №838911/41349048 про відмову позивачу у реєстрації податкової накладної №122 від 21 червня 2018 року.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з положеннями пункту 1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 236 центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи є Державна фіскальна служба України.

Отже, ДФСУ є органом, який забезпечує ведення Єдиного реєстру податкових накладних та забезпечує реєстрацію податкових накладних.

Оскільки суд дійшов висновку про протиправність та необхідність скасування рішення відповідача від 12 липня 2018 року, то для відновлення порушених прав позивача суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену позивачем податкову накладну №122 від 21 червня 2018 року.

Окрім іншого, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії», «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Megadat.com S.r.l. проти Молдови», «Москаль проти Польщі»).

Як зазначено у параграфі 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» ‹…Суд підкреслює особливу важливість принципу «добросовісної влади». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належній і якомога послідовніший спосіб…?. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок… і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси… Принцип «добросовісної влади» як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення «Москаль проти Польщі»)… Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення «Лелас проти Хорватії»). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються…›

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення відповідача від 12 липня 2018 року не відповідає вищезазначеним вимогам статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, щодо вимог про прийняття рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За таких обставин, з урахуванням наведеного вище суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх доведеність достатніми та переконливими доказами, у зв`язку з чим адміністративний позов задовольняє.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно яких судові витрати підлягають відшкодуванню лише при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Оскільки позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Метал ТД» не є суб`єктом владних повноважень та позиваючись до суду сплатило 1762,00 грн. судового збору згідно з платіжним дорученням №2769 від 13 вересня 2018 року, зазначена сума підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь товариства.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 243-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Метал ТД» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення №838911/41349048 від 12 липня 2018 року - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Голови Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстраці №838911/41349048 від 12 липня 2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Метал ТД» судові витрати у розмірі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.)

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Метал ТД», адреса: 04060, м. Київ, вул. Щусєва, 28, , тел: НОМЕР_1 , р/р НОМЕР_2 , МФО 351005 в АТ «УкрСиббанк» у Печерському районі м. Києва.

Відповідач: Державна фіскальної служба України, адреса: 04655, м. Київ, Львівська площа, будинок 8, , тел. +59.

Суддя В.І. Келеберда