Справа № 759/8757/18
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 759/8757/18 Головуючий у 1 інстанції - Ул`яновська О.В. Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Департаменту патрульної поліції на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.05.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, Національної поліції України, інспектора роти № 6 батальйону № 2 полку № 1 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Міщенка Олексія Леонідовича, Державної казначейської служби України про визнання дій та рішення протиправними, відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із позовом, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія АР № 437830 від 29.05.2018 про застосування до ОСОБА_1 штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП;

- визнати протиправними дії інспектора роти № 6 батальйону № 2 полку № 1 управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Міщенко Олексія Леонідовича щодо складання акту від 29.05.2018 огляду та тимчасового затримання транспортного засобу «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та щодо тимчасового затримання транспортного засобу «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- стягнути з Національної поліції України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану протиправними діями працівників управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції, у розмірі 1 815, 00 грн.;

- стягнути з Національної поліції України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану протиправними діями працівників управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції, у розмірі 10 000 грн.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 23.05.2019 позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія АР №437830, від 29.05.2018 про застосування до ОСОБА_1 штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП; визнано протиправними дії інспектора роти № 6 батальйону № 2 полку № 1 управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Міщенко Олексія Леонідовича щодо складання акту від 29.05.2018 огляду та тимчасового затримання транспортного засобу «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та щодо тимчасового затримання транспортного засобу «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; у решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням ОСОБА_1 та Департамент патрульної поліції звернулись із апеляційними скаргами, в яких позивач просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позову як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю; відповідач просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Департаменту патрульної поліції підлягає задоволенню, а апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 29.05.2018 поліцейським управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції винесена постанова серії АР № 437830 від 29.05.2018, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в сумі 510, 00 грн.

З вищевказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 29.05.2019 о 01 год. 30 хв. по пр. Перемоги, 29 у м. Києві здійснив зупинку/стоянку на смузі для маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 17.1 Правил дорожнього руху України та чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП України.

У ході судового засідання встановлено, 29.05.2018 поліцейським УПП у м. Києві ДПП було складено постанову серія АР № 437830 про те, що 29.05.2019 о 01 год. 30 хв. по пр. Перемоги, 29 у м. Києві водій керуючи транспортним засобом «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив зупинку/стоянку на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 17.1 Правил дорожнього руху України (а.с. 12).

Також, інспектором роти № 6 батальйону № 2 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП лейтенаном поліції Міщенком О.Л. 29.05.2018 о 11 год. 30 хв. було складено акт огляду транспортного засобу «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та евакуйовано даний автомобіль на спеціальний майданчик за адресою: м. Київ, вул. Деревообробна, 5 (а.с. 11).

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови в цілому, а тому суд першої інстанції вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню. Також, протиправними є дії інспектора роти № 6 батальйону № 2 полку № 1 управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Міщенка Олексія Леонідовича щодо складання акту від 29.05.2018 огляду та тимчасового затримання транспортного засобу «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та щодо тимчасового затримання транспортного засобу «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки відповідачем не додані докази порушень правил дорожнього руху щодо паркування автомобіля на місці для стоянки, у зв`язку із чим дані позовні вимоги також підлягають задоволенню. В частині стягнення матеріальної та моральної шкоди суд першої інстанції відмовив, оскільки позивач не обґрунтував, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Позивач у своїй апеляційній скарзі зазначає, що внаслідок вчинення незаконних дій зі сторони службової особи управління патрульної поліції м. Києва сталася несправедливість по відношенню до позивача. При цьому, позивач вимушений був витрачати свій час та сили на спілкування з поліцією (патрульним інспектором) та потім спілкуватись та визволяти своє авто зі штрафмайданчика, і на кінець, звертатись до суду з метою відстояти свої права та довести незаконність дій службових осіб органу державної влади. Також, позивач у своїй апеляційній скарзі зазначає, що у зв`язку із незаконними діями по відношенню до нього щодо складання оскаржуваної постанови та вилучення транспортного засобу позивача, останній змушений був оплатити витрати по транспортуванню та зберіганню транспортного засобу для того, щоб повернути незаконно евакуйований автомобіль. При цьому, на підтвердження матеріальної шкоди було надано копії квитанцій від 30.05.2018 на суму 1 500, 00 грн. (оплата за послуги евакуатора), на суму 288, 00 грн. (оплата за зберігання транспортного засобу), на суму 15, 00 грн.та 12, 00 грн. (комісійна винагорода за прийняття платежів). Загальний розмір спричиненої матеріальної шкоди становить 1 815, 00 грн.

Відповідач у своїй апеляційній скарзі зазначає, що дії інспектора роти № 6 батальйону № 2 полку № 1 управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Міщенко Олексія Леонідовича щодо складання акту від 29.05.2018 огляду та тимчасового затримання транспортного засобу «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та щодо тимчасового затримання транспортного засобу «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є правомірними, а оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія АР № 437830 від 29.05.2018 про застосування до ОСОБА_1 штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП є законною та обґрунтованою, прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України, у зв`язку із чим у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Колегія суддів вважає доводи Департаменту патрульної поліції обгрунтованими, а позивача безпідставними та не погоджується з рішенням суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати передбачені ними вимоги, а особи, які порушують їх, відповідно до п. 1.9. цих Правил несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пунктом 17.1 Правил дорожнього руху України визначено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України «Про екстрену медичну допомогу», надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів, зокрема, за порушення проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах.

Згідно зі ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3 ст. 122, ст. 126 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 2, ч. 3 та 4 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 251 КУпАП України встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів зазначає, що фотокартки, надані до суду першої інстанції (а.с. 51-52), повністю підтверджують факт вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Так, з фотокарток вбачається, що позивач на транспортному засобі транспортного засобу «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , дійсно здійснив зупинку/стоянку на смузі для маршрутних транспортних засобів.

Таким чином, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП України, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме фотокартками, які колегія суддів вважає належними та допустимими.

З огляду на наявні у матеріалах справи докази, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та відсутність належних доказів, наданих позивачем на спростування цього факту, колегія суддів вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія АР № 437830 від 29.05.2018 про застосування до ОСОБА_1 штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, є правомірною та підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій інспектора щодо складання акту від 29.05.2018 огляду та тимчасового затримання транспортного засобу позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 КУпАП з метою припинення адміністративних правопорушень, для забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються тимчасове затримання транспортного засобу.

У відповідності до ст. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, частиною третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху), працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора.

У відповідності до п. 1 Розділу XII «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 КУпАП, зокрема, у разі коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставляння на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

Колегія суддів зазначає, що оскільки судом апеляційної інстанції вище встановлена правомірність постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, то колегія суддів приходить до висновку, що інспектор мав право проводити тимчасовий огляд та тимчасове затримання транспортного засобу позивача, у зв`язку із чим дані паозовні вимоги задоволенню не підлягають.

Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги, про задоволення яких просить позивач у своїй апеляційній скарзі, щодо стягнення з Національної поліції України на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди та моральної шкоди, оскільки вони є похідними від попередніх.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції в частині, а відповідач, як суб`єкт владних повноважень - довів обґрунтованість своїх дій та рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Департаменту патрульної поліції є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та прийняти нове рішення, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.05.2019 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, Національної поліції України, інспектора роти № 6 батальйону № 2 полку № 1 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Міщенка Олексія Леонідовича, Державної казначейської служби України про визнання дій та рішення протиправними, відшкодування шкоди відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Василенко Я.М

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.