Справа № 460/607/19
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року№ 857/5244/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання Болюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року у справі №460/607/19 (суддя Друзенко Н.В., м.Рівне, повний текст складено 19 березня 2019 року) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТ-АГРО» до Головного управління ДФС у Рівненській області про скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТ-АГРО» (далі ТОВ) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі Головне управління) про визнання протиправним та скасування наказу «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ЮТ-АГРО» з питань взаємовідносин із ПП «Євро Агро Дістріб`юшен» за березень 2016 року» від 11.03.2019 №696 (далі Наказ), тривалістю два робочих дні з 22.03.2019.

Одночасно з позовом ТОВ подано до суду заяву про забезпечення позову, в якому позивач просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом зупинення дії Наказу.

Заява обґрунтована наявністю очевидних ознак протиправності цього Наказу, а також висновком про те, що за результатами реалізації Наказу шляхом проведення перевірки до позивача можуть бути протиправно застосовані санкції у вигляді донарахування сум грошових зобов`язань зі сплати податків.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року заяву ТОВ про забезпечення позову задоволено повністю, зупинено дію Наказу до набрання судовим рішенням у справі №460/607/19 законної сили.

Не погодившись із постановленою ухвалою, її оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.

В доводах апеляційної скарги вказав, що суд першої інстанції неправомірно застосував захід забезпечення позову у вигляді зупинення дії оскаржуваного Наказу, адже такий захід забезпечення позову за своїм змістом є ухваленням рішення до розгляду справи по суті, що суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано того, що видання керівником контролюючого органу Наказу не створює небезпеки інтересам позивача, а факт оскарження такого Наказу не повинен створювати перешкод для вжиття контролюючим органом заходів, передбачених Податковим кодексом України (далі ПК).

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Разом з тим, скаржником подано клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату та надання можливості взяти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, з метою економії бюджетних коштів та обмеженим штатом працівників явка представника відповідача може бути дещо утруднена.

Розглянувши вказане клопотання, апеляційний суд вважає, що таке не підлягає задоволенню, оскільки наведені у ньому обставини не є такими, що перешкоджають безпосередній участі представника відповідача у судовому засіданні. Крім того, із наданого апелянтом витягу із сайту «Судова влада», яким мала би підтверджуватися участь їх представників у судових засіданнях Рівненського окружного адміністративного суду неможливо встановити наведених обставин, так як такий є абсолютно не читабельним. Більше того, в силу вимог частини другої статті 313 КАС, а також зважаючи на строки розгляду апеляційної скарги на увалу суду встановлених частиною першою статті 309 КАС, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції вказав, що існує реальна загроза виникнення суттєвої шкоди правам позивача у разі реалізації відповідачем своїх функцій податкового контролю шляхом проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

З матеріалів справи видно, що предметом розглядуваного спору є оскарження ТОВ Наказу, яким вирішено провести документальну позапланову невиїзну перевірку відповідача з питань взаємовідносин із ПП «Євро Агро Дістріб`юшен» за березень 2016 року, тривалістю два робочих дні з 22.03.2019 (а.с.18).

За правилами частини першої статті 154 КАС заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову (частина перша статті 150 КАС).

Згідно із частиною першою статті 151 КАС позов може бути забезпечено:

зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

забороною відповідачу вчиняти певні дії;

встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

На підставі аналізу наведених вище правових норм, можна зробити висновок про те, що забезпечення адміністративного позову є вжиттям адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

Зміст положень статей 78, 79 ПК свідчить про те, що суб`єкт господарювання має право не погодитися з рішенням контролюючого органу про призначення перевірки та оспорити його в суді.

Проведення перевірки у період оскарження у судовому порядку рішення про її призначення та до вирішення питання про законність цього рішення є нівелюванням зазначеного права платника податку.

Такі висновки щодо розгляду аналогічного питання висловлені Верховним Судом у постановах від 13 лютого 2019 року та 27 березня 2019 року у справах №№813/112/18, 0440/5193/18 відповідно.

До цього ж, суд апеляційної інстанції вважає слушними зауваження суду першої інстанції за якими початок проведення документальної невиїзної перевірки не передбачає процедури допуску до перевірки, а тому позивач, не в змозі буде висловити свою незгоду із правомірністю призначення перевірки, до моменту її проведення шляхом недопуску до такої перевірки.

Аналізуючи обставини справи та подані на обґрунтування заяви про забезпечення позову докази, суд приходить до висновку про реальність загрози виникнення суттєвої шкоди правам позивача, оскільки невжиття таких заходів істотно ускладнить відновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Для відновлення ж таких прав, у разі задоволення позовної заяви, позивачу потрібно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, суд враховує, що заходи забезпечення позову про вжиття яких просить позивач, відповідають предмету позову, є співмірним з позовними вимогами та не унеможливлюють здійснення відповідачем покладених на нього положеннями ПК функцій та повноважень.

Водночас, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника про те, що вжиття таких заходів жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Таким чином, оскаржувана ухвала, якою зупинення дію Наказу не скасовує чинність останнього, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених таким актом заходів до вирішення спору по суті.

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо можливості зупинення дії Наказу до набрання судовим рішенням у цій справі законної сили.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, зважаючи на вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Рівненській області залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 12 липня 2019 року.