Справа № 826/12872/17
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 липня 2019 року № 826/12872/17

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Чудак О.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.09.2017 № та №.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 05.04.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 укладено Договір кредиту №39.29-50/686к (далі - «Кредитний договір»), за умовами якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в розмірі 145000,00 доларів США зі сплатою 11,95 процентів річних з кінцевим терміном погашення заборгованості до 04.04.2032. 17.09.2015 між ПАТ «Укрсоцбанк» та позивачем укладено Договір про внесення змін №1 до Кредитного договору, за умовами якого сторони домовилися, що погашення заборгованості в сумі 20000,00 доларів США здійснюється позивальником не пізніше 17.09.2015. Пунктом 3.2 Договору про внесення змін №1 сторони визначили, що у разі, якщо Позичальник належним чином виконає умови, які викладені у пункті 3.1 цього Договору про внесення змін, то позивальник набуває право на анулювання (прощення) залишку заборгованості за Договором кредиту. Виконавши всі умови Договору про внесення змін №1 до Кредитного договору, за заявою позичальника від 17.09.2015, ПАТ «Укрсоцбанк» здійснено анулювання (прощення) залишку суми основного боргу Позивача в розмірі 19924,54 доларів США. 27.04.2016 позивачем подано Податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік та зазначено про отримання додаткового блага в розмірі 159253,53 грн та самостійно визначено суму податку на доходи фізичних осіб в розмірі 27072,93 грн та суму військового збору в розмірі 2388,79 грн.

ОСОБА_1 у позові зазначає, що дохід в розмірі 159252,53 грн визначений з урахуванням змін до Податкового кодексу України (далі - ПК України), внесених Законом України від 09.04.2015 №321-ХІІІ, який набрав чинності 07.05.2015. Восени 2016 року ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС м. Києва проводилась камеральна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору до бюджету за 2015 рік у зв`язку з виявленими розбіжностями між задекларованими позивачем доходами та відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків. З врахуванням виявлених перевіркою технічних та методологічних помилок 27.10.2016 позивачем подано уточнюючу Податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, в якій зазначено про суму додаткового блага, яке одержано внаслідок анулювання (прощення) боргу ПАТ «Укрсоцбанк», в розмірі 159256,85 грн та визначено суму податку з доходів фізичних осіб в розмірі 31242,37 грн та суму військового збору в розмірі 2388,85 грн. В зв`язку з цим позивачем додатково сплачено 4169,44 грн податку на доходи фізичних осіб та 125,08 грн штрафу в розмірі 3% за кожен день затримки та 0,06 грн військового збору. За результатами проведеної камеральної перевірки актів про порушення податкового законодавства не складалося.

На підставі наказу від 04.08.2017 №7399, ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзні перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору до бюджету з отриманого доходу у вигляді додаткового блага платника податків - ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 по 31.12.2015. За результатами перевірки складено Акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 04.09.2017 №1371/26-15-13-10/ НОМЕР_1 , в якому встановлені порушення приписів підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України, пункту 16 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» ПК України. За результатами перевірки ГУ ДФС у м. Києві вирішено донарахувати 86249,72 грн податку на доходи фізичних осіб та 6514,40 грн військового збору. Позивачем 07.09.2017 подано заперечення на Акт перевірки, у якому звернуто увагу на те, що висновки про не задекларований дохід зроблені з неповним з`ясуванням обставин справи. Листом від 19.09.2017 №13908/Г/26-15-42-03-12 відповідач повідомив позивача про те, що за результатами розгляду заперечень та додаткових документів, вирішено викласти висновки Акту перевірки в іншій редакції, а саме про те, що ОСОБА_1 не задекларовано дохід у вигляді основного боргу, анульованого (прощеного) кредитором ПАТ «Укрсоцбанк» у 2015 році у розмірі 275036,75 грн, що призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік в сумі 54398,35 грн та не нарахування та неутримання неперерахування до бюджету військового збору з оподаткування доходу в сумі 4125,55 грн за 2015 рік.

За результатами перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 22.09.2017 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 54938,35 грн за основним платежем та 13599,59 грн за штрафними (фінансовими) санкціями; №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 4125,55 грн за основним платежем та 1031,99 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

ОСОБА_1 вважає, що прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню з огляду на приписи статей 78, 86, 162, 164 та підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України. Вищенаведені обставини і змусили позивача звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.10.2017 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з виявленням її недоліків і надано позивачу строк для їх усунення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.11.2017 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), шляхом його викладення в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Тобто, розгляд даної справи після 15.12.2017 здійснено відповідно до приписів нової редакції КАС України.

Представником відповідача у справі на підставі довіреності І.М. Негер через канцелярію суду подано письмові заперечення на адміністративний позов, в яких висловлено прохання відмовити у задоволенні адміністративного позову, з посиланням на те, що згідно з відомостями ЦБД ДРФО ДФС України, в період з 01.01.2015 по 31.12.2015 фізична особа ОСОБА_1 , окрім отриманих доходів, обов`язок щодо відображення яких у податковій декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, фактично отримував доходи як додаткове благо, у вигляді суми основного боргу, анульованого кредитором ПАТ «Укрсоцбанк». ФОП ОСОБА_1 подано до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, проте не задекларовано дохід у вигляді додаткового блага від ПАТ «Укрсоцбанк», чим порушено пункт 176.1 статті 176, підпункт «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, статтю 36 ПК України.

Згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб за формою №1 ДФ «Про суми виплачених доходів і утриманих з них податків фізичних осіб» в перевіряємому періоді платник податків - фізична особа ОСОБА_1 отримав дохід за ознакою « 126» - «дохід, отриманий платником податку як, додаткове благо» від ПАТ «Укрсоцбанк» в 2015 році в сумі - 434293,60 грн, але податок на доходи фізичних осіб не сплачений. ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві направлено лист фізичній особі ОСОБА_1 від 14.11.2016 №9812/Г/26-54-13-04-25 щодо виконання обов`язку подання декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік та декларування доходу, отриманого у 2015 році у вигляді анулювання (прощення) боргу кредитором. Станом на 01.09.2017 документи, що підтверджують факт сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору від фізичної особи ОСОБА_1 не надходили. Відповідно до листа ПАТ «Укрсоцбанк» фізична особа ОСОБА_1 повідомлений про отримання доходу у вигляді частково прощеного боргу у сумі 434293,60 грн.

Відповідач вважає, що в порушення вимог підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України позивачем занижено загальний річний оподатковуваний дохід за 2015 рік на суму 434293,60 грн, що призвело до заниження суми податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає сплаті до бюджету за 2015 рік на загальну суму 86249,72 грн. Крім того, перевіркою встановлено, що позивачем занижено та не перераховано до бюджету військовий збір за 2015 рік в розмірі 6514,40 грн, чим порушено пункт 16 1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» ПК України.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні та потреби заслухати свідка чи експерта, суд за клопотаннями представників сторін, на підставі частини третьої статті 194 КАС України ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Так, дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані учасниками судового процесу, а також докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

05.04.2007 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір, за умовами якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в розмірі 145000,00 доларів США зі сплатою 11,95 процентів річних з кінцевим терміном погашення заборгованості до 04.04.2032.

17.09.2015 між ПАТ «Укрсоцбанк» та позивачем укладено Договір про внесення змін №1 до Договору кредиту №39.29-50/68к від 05.04.2017.

Пунктом 2 Договору про внесення змін №1 визначено, що станом на дату укладення цього Договору про внесення змін, заборгованість за Кредитом в сумі 39343 (тридцять дев`ять тисяч триста сорок три) доларів США 99 центів; заборгованість по процентам за користування Кредитом в сумі 580 (п`ятсот вісімдесят) доларів США 55 центів.

Згідно з пунктом 3 Сторони дійшли взаємної згоди внести наступні зміни до умов кредитування, які викладені в Договорі кредиту (з урахуванням усіх змін та доповнень до нього): 3.1. Сторони домовились, що погашення заборгованості за Договором кредиту в сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США здійснюється позичальником не пізніше 17.09.2015; 3.2. Сторони домовились, що в разі якщо Позичальник належним чином виконає умови, які викладені у пункті 3.1 цього Договору про внесення змін, то Позичальник набуває право на анулювання (прощення) залишку заборгованості за договором кредиту. У день виконання умов, які викладені у пункті 3.1 цього Договору про внесення змін Позичальник надає Кредитору підписану «Заяву на сплату заборгованості згідно Опції 50-50 з частковим анулюванням», форма якої зазначена в Додатку №1 до цього Договору про внесення змін (надалі за текстом - «Заява») не пізніше 16 години 30 хвилин поточного робочого дня Кредитора, в яку Позичальник внесе суму, зазначену в пункті 3.1 цього Договору про внесення змін. Сума залишку заборгованості за Договором кредиту, що підлягає анулюванню (прощенню), дата такого анулювання (прощення), а також відповідні положення стосовно повідомлення Позичальника про таке анулювання (прощення) та його обов`язок самостійно сплатити податок з таких доходів і відобразити їх у річній податковій декларації відповідно до вимог ПК України зазначаються в Заяві.

Квитанцією №FJB106 від 17.09.2015 підтверджено сплату ОСОБА_1 на рахунок ПАТ «Укрсоцбанк» суму коштів у розмірі 20000,00 доларів США, еквівалент 436451,98 грн. Також в матеріалах справи міститься копія Заяви на сплату заборгованості згідно умов Опції 50-50 з частковим анулюванням, яка датована 17.09.2015, згідно якої позивач, керуючись пунктом 3.2 Договору про внесення змін №1 від 17.09.2015 до Договору кредиту №39.29-50/686к від 05.04.2007 просить здійснити анулювання (прощення) заборгованості за Договором кредиту в загальній сумі: 19924 доларів США 54 цента.

27.04.2016 позивачем подано Податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік у якій останній відобразив у стрічці 10.9 «Інші доходи» суму в розмірі 159252,53 грн та визначив суму податку на доходи фізичних осіб у розмірі 27072,93 грн та суму військового збору у розмірі 2388,79 грн. У матеріалах справи міститься копія Квитанції №1 та №2, якими підтверджується отримання звітності від 27.04.2016 ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві.

06.05.2017 позивачем сплачено 2388,79 грн військового збору за 2015 рік, що підтверджується платіжним дорученням №10 від 06.05.2016 з відміткою ПАТ «Кредобанк» про проведення платежу. Також в матеріалах справи наявне платіжне доручення №12 від 08.06.2016 з відміткою про проведення платежу ПАТ «Кредобанк», яким підтверджується сплата позивачем 27072,93 грн податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік.

Листом від 17.10.2016 ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві звернулась до ПАТ «Укрсоцбанку» з проханням надати обґрунтовані пояснення та документальні підтвердження виплат доходів громадянину ОСОБА_1 протягом 2015 року у вигляді доходу, отриманого як податкове благо (ознака доходу 126).

У відповідь на даний лист ПАТ «Укрсоцбанк» надіслав відповідачу лист №11.1-186/79-1278 від 02.11.2016, у якому зазначив, що в податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (ф. 1-ДФ) за 3-й квартал 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» відображено нарахований та виплачений дохід фізичної особи ОСОБА_1 з ознакою доходу « 126» у вигляді анулювання основної суми заборгованості у розмірі 434196,25 грн.

27.10.2016 ОСОБА_1 подав уточнюючу податкову декларацію про майновий стан і доходи, у якій у стрічці 10.9 «Інші доходи» вказав суму у розмірі 159256,85 грн та визначив суму податку на доходи фізичних осіб у розмірі 31242,37 грн та суму військового збору у розмірі 2388,85 грн У матеріалах справи міститься копія Квитанції №1 та №2 з яких вбачається, що уточнююча декларація доставлена до ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві.

У матеріалах справи міститься повідомлення ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві №9812/г/26-54-13-04-25 від 14.11.2016, з якого видно, що відповідач просив з`явитись позивача для надання пояснень та усунення розбіжностей між задекларованими доходами та відомостями з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків.

На підставі наказу ГУ ДФС у м. Києві від 04.08.2017 №7399 та повідомлення від 04.08.2017 №1054/Г/26-15-13-10-24 ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору до бюджету з отриманого доходу у вигляді додаткового блага платника податків-фізичної особи - ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

За результатами перевірки складено Акт від 04.09.2017 №1371/26-15-13-10/ яким встановлено порушення платником ОСОБА_1 :

- підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України, фізичною особою ОСОБА_1 не задекларовано дохід у вигляді основної суми боргу, анульованого (прощеного) кредитором ПАТ «Укрсоцбанк» () у 2015 році, у розмірі 434293,60 грн, що призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік у загальній сумі 86249,72 грн. За результатами перевірки донараховано податок на доходи фізичних осіб, який підлягає сплаті до бюджету в розмірі 86249,72 грн;

- пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» ПК України, не утримано та не перераховано до бюджету військового збору з оподатковуваного доходу в сумі 6514,40 грн за 2015 рік з отриманого доходу у вигляді анульованого (прощеного) боргу кредитором. За результатами перевірки донараховано військовий збір, який підлягає сплаті до бюджету, в розмірі 6514,40 грн.

Не погоджуючись з висновками акта ОСОБА_1 07.09.2017 подав до ГУ ДФС у м. Києві заперечення до Акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 04.09.2017 №1371/26-15-13-10/ НОМЕР_1 .

За результатами розгляду даного звернення ГУ ДФС у м. Києві висновки акта перевірки викладено в наступній редакції:

- підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України, фізичною особою ОСОБА_1 не задекларовано дохід у вигляді основної суми боргу, анульованого (прощеного) кредитором ПАТ «Укрсоцбанк» () у 2015 році, у розмірі 275036,75 грн, що призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік у загальній сумі 54398,35 грн;

- пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» ПК України, не утримано та не перераховано до бюджету військового збору з оподатковуваного доходу в сумі 4125,55 грн за 2015 рік з отриманого доходу у вигляді анульованого (прощеного) боргу кредитором.

Це підтверджується копією листа від 19.09.2017 №13908/Г/26-15-42-03-12, що міститься в матеріалах справи.

22.09.2017 відповідачем винесено податкове повідомлення рішення Форми «Р» №, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на 54398,25 грн та застосовано штрафну санкцію 13599,59 грн.

Цією ж датою відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення Форми «Р» №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на 4125,55 грн, та застосовано штрафну санкцію у розмірі 1031,39 грн.

Вказані рішення з розрахунками штрафних санкцій вручені позивачу рекомендованим поштовим переказом, що підтверджується копіями корінців, що містяться в матеріалах справи.

Вважаючи оскаржувані рішення протиправними позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

На підставі частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, згідно пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

До 01.01.2017 діяло наступне визначення камеральної перевірки - камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального (підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Особливості регулювання проведення документальної невиїзної перевірки, встановлені статтею 79 ПК України, не виключають необхідності дотримання загальних вимог до наявності підстав та порядку проведення документальних позапланових перевірок. Як зазначено у пункті 79.1 зазначеної вище статті, документальна невиїзна перевірка здійснюється, зокрема, у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

На підставі наказу ГУ ДФС у м. Києві від 04.08.2017 №7399 та повідомлення від 04.08.2017 №1054/Г/26-15-13-10-24 ГУ ДФС у м. Києві проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 з питання отримання додаткового блага у вигляді суми боргу анульованого кредитором за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

Згідно з пунктом 79.2 статті 79 ПК України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

В свою чергу, обмеження повторності перевірок платника податків міститься в абзаці 2 пункту 78.2 статті 78 ПК України - контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків, а тому суд не знаходить порушень в діях відповідача щодо проведення ним спочатку камеральної перевірки, а потім документальної виїзної планової перевірки позивача.

Підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:

отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;

виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;

платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень;

Отже, доводи позивача спростовуються нормами податкового законодавства, з приписів якого вбачається, що предметом камеральної перевірки є перевірка, що проводиться виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, в той час, як документальна перевірка призначена для того, щоб на підставі документів (і податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку) перевірити правильність дотримання платником законодавства з нарахуванням і сплати податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. При цьому суд бере до уваги, що в матеріалах справи відсутні докази надання позивачем пояснень, щодо розбіжності сум, що задекларовані ним та сум, які надані ПАТ «Укрсоцбанк» на запит податкового органу анульованого (прощеного) боргу.

З огляду на це суд не вбачає, порушень в порядку та підставах проведення перевірки позивача органами ДФС.

В силу пункту 162.1 статті 162 ПК України, платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Відповідно до підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України, доходом з джерелом його походження з України є будь-який дохід, отриманий резидентом або нерезидентом, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України, її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Згідно з підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до пункту 163.1 статті 163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно з пунктом 164.1 статті 164 ПК України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

З аналізу наведених положень ПК України можна зробити висновок, що до доходів взагалі та додаткових благ, зокрема, відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі.

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені пунктом 164.2 статті 164 ПК України.

В силу підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Сума доходу платника податку боржника у вигляді суми анульованого боргу відображається кредитором у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою №1ДФ за підсумками звітного періоду, в якому такий борг було анульовано, за ознакою доходу 126.

Отже, сума прощеного боргу за кредитними договорами є доходом фізичної особи позичальника.

Банк вчинив дії, які свідчать про визнання ними суми прощеного боргу доходами позичальника, шляхом зазначення про це у Договорі про внесення змін №1 до Кредитного договору, в пункті 3.2 якого зазначив, що сума залишку заборгованості за Договором кредиту, що підлягає анулюванню (прощенню), дата такого анулювання (прощення), а також відповідні положення стосовно повідомлення Позичальника про таке анулювання (прощення) та його обов`язок самостійно сплатити податок з таких доходів і відобразити їх у річній податковій декларації відповідно до вимог ПК України. Крім того у заяві на сплату заборгованості від 17.09.2015, що подана позивачем, останній засвідчив, що визнає свій обов`язок самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб з суми прощеної основної заборгованості за Кредитом і відобразити такий дохід у річній податковій декларації.

Відповідно, у ОСОБА_1 виникли податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та обов`язок задекларувати доходи за підсумками року. Визначення додатковим благом суми списаного боргу відповідає економічній сутності доходу, оскільки при списанні заборгованості особа отримує економічну вигоду у вигляді збереження активів шляхом припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов`язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом.

Відповідно до підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 ПК України такий платник податку боржник зобов`язаний до 1 травня року, що настає за звітним, подати річну податкову декларацію про майновий стан і доходи до органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку (за податковою адресою), відобразити в ній дохід та самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в декларації (пункт 179.7 статті 179 ПК України). Згідно з пунктом 49.1 статті 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період у встановлені цим Кодексом строки до органу державної податкової служби, в якому платник податків перебуває на обліку (за податковою адресою).

Судом встановлено, що позивач подав декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, та задекларував отримані як додаткове благо суми анульованого (прощеного) боргу. Виявивши помилку у декларації від 27.04.2016 позивач подав уточнюючу декларацію за 2015 рік, у якій задекларував уточнену суму податку на доходи фізичних осіб та суму військового збору. Матеріалами справи підтверджується, що позивач повністю сплатив задекларовані суми податку на доходи фізичних осіб та військовий збір.

Однак, за результатами документальної позапланової перевірки органом ДФС виявлено розбіжність у задекларованих позивачем сумах прощеного боргу та заборгованістю що визначена банком, як анульована у гривневому еквіваленті. Так, перевіркою визначення оподатковуваного доходу встановлено заниження доходу, що підлягає обов`язковому декларуванню за 2015 рік на загальну суму 434293,06 грн. З врахуванням заперечень позивача поданих на акт перевірки податковим органом внесено зміни до висновків акту, які зводяться до того, що заниження по доходу, який підлягає оподаткуванню становить 275036,75 грн, що становить різницю між сумою що показано банком та самостійно задекларованою позивачем (434293,60-159256,85).

Оцінюючи підстави, які слугували для винесення органом ДФС оскаржуваних рішень суд виходить з наступного.

Слід зазначити, що у зв`язку з політичною та фінансовою кризою, яка сталася у 2014 році та спричинила девальвацію національної валюти в Україні, враховуючи скрутне становище, в якому опинилися позичальники - фізичні особи, які отримали споживчі кредити в іноземній валюті, підрозділ 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України було доповнено пунктом 8 згідно із Законом України №321-VIIІ від 09.04.2015 «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань».

Відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 01.01.2014, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 01.01.2014. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 01.01.2015.

Отже, з цієї норми слідує, що до розрахунку загального місячного (річного) оподаткованого доходу не повинна бути включена курсова різниця між сумою основного (прощеного) боргу в іноземній валюті за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання з іноземної валюти у гривню (тобто, при визначенні розміру оподатковуваного доходу у національній валюті України в еквіваленті сумі спрощеного боргу в іноземній валюті на дату такого прощення), та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 01.01.2014. Тобто, курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощенного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №813/3274/17.

Оскільки, з матеріалів справи встановлено, що позивачу анульовано (прощено) основну заборгованість по кредиту, при визначенні об`єкту оподаткування слід виходити з прощеної суми 19924,54 доларів США визначеної за офіційним курсом Національного банку України станом на 01.01.2014.

Враховуючи вищезазначені обставини та норми чинного законодавства України, дохід отриманий позивачем, як додаткове благо, розмір податку на доходи фізичних осіб та військового збору за 2015 рік, слід визначати наступним чином:

- об`єкт оподаткування 19924,54 доларів США анульовано (прощено) х 7,993 (курс Національного банку України на 01.01.2014) = 159256,85 грн;

- податок з доходів фізичних осіб (за ставкою 15% від об`єкта оподаткування в розмірі 10 м.з.п. на 2015 рік) складає: 12180 грн (об`єкт оподаткування) х 15% (ставка податку) = 1827,00 грн;

- податок з доходів фізичних осіб (за ставкою 20%, що нараховуються на об`єкт оподаткування, розмір якого перевищує 10 м.з.п. на 2015 рік та зменшений на 609,00 грн (50% однієї м.з.п. станом на 2015, яка не підлягає оподаткуванню) складає: (159256,85 - 609 - 12180) грн (об`єкт оподаткування) х 20% (ставка податку) = 29293,57 грн.

Таким чином, розмір податку на доходи фізичних осіб позивача ОСОБА_1 за 2015 рік становить 31120,57 грн (1827,00 + 29293,57).

Військовий збір - 159256,85 грн (159256,85 - 609,0) (об`єкт оподаткування) х 1.5% (ставка збору) = 2379,72 грн.

Вищенаведеними доводами та розрахунками спростовується твердження відповідача про заниження оподатковуваного доходу позивачем у декларації на суму 275036,75 грн.

Згідно зі статтею статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши норми податкового законодавства, дослідивши зібрані докази, суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень, а відтак, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 77, 139, 242-246, 255 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві від 22.09.2017 № та №.

Стягнути з Головного управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 731,55 грн (сімсот тридцять одну гривню п`ятдесят п`ять копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві (місцезнаходження юридичної особи: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 39439980).

Суддя О.М. Чудак