Справа № 240/5879/18
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у забезпеченні доказів)

12 липня 2019 року м. Житомир справа № 240/5879/18

категорія 11.1

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Панкеєва В.А., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Голови Верховного суду ОСОБА_2 , треті особи: Громадська організація "Проти придурків та ідіотів", ОСОБА_3 про визнання бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та просить:

- визнати бездіяльність голови Верховного Суду ОСОБА_2 щодо не видання наказу та не проведення службового розслідування щодо особистої зацікавленості судді Курило Валентини Панасівни в майні Коростишівської спільної міжгосподарської організації "Райагрошляхбуд", в ході якого зобов`язати комісію з службового розслідування виїхати та відібрати пояснення у звільнених працівників відділення Фонду соціального страхування у Коростишівському районі;

- зобов`язати голову Верховного Суду ОСОБА_4 Валентину ОСОБА_5 видати наказ та провести службове розслідування щодо особистої зацікавленості судді Курило Валентини Панасівни в майні Коростишівської спільної міжгосподарської організації "Райагрошляхбуд", в ході якого зобов`язати комісію з службового розслідування виїхати та відібрати пояснення у звільнених працівників відділення Фонду соціального страхування у Коростишівському районі;

- визнати бездіяльність голови Верховного Суду ОСОБА_2 щодо не подання звернення позивача на збори суддів Верховного Суду;

- зобов`язати голову Верховного Суду Данішевську Валентину ОСОБА_5 подати звернення ОСОБА_1 для розгляду на зборах суддів Верховного Суду, для чого такі збори організувати.

Ухвалою суду від 03.07.2019 прийнято справу до спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

05 липня 2019 року позивачем подано заяву про забезпечення доказів по адміністративній справі. В обгрунтування заяви зазначено, що правовий висновок Верховного Суду викладений в постанові від 06 червня 2018 року в справі № 280/1540/15-ц являється домінуючим в позовній заяві, а тому без огляду матеріалів вищезазначеної справи №280/1540/15-ц неможливо встановити усіх обставин даної справи, у зв`язку з чим він звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення доказів та дослідивши матеріали адміністративної справи суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 114 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Згідно зі ст.115 Кодексу адміністративного судочинства України суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Відповідно до ч.1 ст.117 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, визначеному цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею.

Частиною 1 статті 116 КАС України передбачено, що у заяві про забезпечення доказів зазначаються: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомо відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати заяву і з цією метою подати письмові докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування заходів забезпечення доказів. Тягар доказування при розгляді заяви покладається виключно на заявника.

Заяву про забезпечення доказів відрізняє від звичайного клопотання про виклик свідка, витребування доказу чи призначення експертизи те, що у ній необхідно вказати на ті обставини, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим. Саме ці обставини зумовлюють необхідність забезпечення доказів, щоб вони все-таки змогли бути використані для з`ясування обставин у справі.

Суд звертає увагу, що позивачем та його представником не підтверджено існування очевидної небезпеки знищення вказаних доказів до ухвалення судового рішення у адміністративній справі. Крім того, не обґрунтовано обставини що унеможливлять прийняття судом рішення по справі без вказаних доказів та не доведено, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

Правову оцінку діям відповідача, суд надаватиме під час вирішення спору по суті.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.5 ст. 117 КАС України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Суд зауважує, що постанова Верховного Суду від 06 червня 2018 року по справі №280/1540/15-ц є загальнодоступною інформацією, що оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даної заяви, оскільки інформація, яка міститься в матеріалах адміністративної справи №280/1540/15-ц, не належать до предмету доказування в даній адміністративній справі.

Керуючись статтями 114, 115, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у забезпеченні доказів у справі.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів п.п.15.5 п.15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Панкеєва