Справа № 640/8805/19
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8805/19 Суддя (судді) першої інстанції: Шейко Т.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Файдюка В.В.,

Суддів Мєзєнцева Є.І.,

Чаку Є.В.,

При секретарі Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Агрофірма Березанська Птахофабрика" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Агрофірма Березанська Птахофабрика" до Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Василевич Тетяни Михайлівни, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «Агрофірма Березанська птахофабрика» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Василевич Тетяни Михайлівни та Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, у якому просило суд скасувати постанову Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Василевич Тетяни Михайлівни від 12 грудня 2018 року про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Агрофірма Березанська птахофабрика» виконавчого збору у розмірі 13014,12 грн. у виконавчому провадженні №57230147.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2019 року позовну заяву повернуто на підставі п. 1 ч. 4 статті 169 КАС України.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши та перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року позовну заяву ПАТ «Агрофірма Березанська птахофабрика» було залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуті недоліки, визначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, а тому така позовна заява підлягає поверненню відповідно до п.1 ч.4 статті 169 КАС України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч.1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законам.

Відповідно до ч.2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Між тим, ч.1 статті 287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно п. 1 ч.2 статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

11 травня 2019 року (згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції канцелярії суду) позивач звернувся з позовом до суду про оскарження постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №57230147 від 12 грудня 2018 року.

В обґрунтування пропуску строку звернення до суду позивач покликався на те, що 17 квітня 2019 року він звернувся до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області з заявою про скасування оскаржуваної постанови, проте відповідь не надіслана суб`єктом владних повноважень. Зазначив, що державним виконавцем повідомлено, при усному зверненні, що заява станом на 16 травня 2019 року не розглянута, однак у її задоволенні буде відмовлено, а тому саме з цієї дати позивач вважав своє право порушеним.

Так, ч.1-3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Дійсно, Закон України «Про виконавче провадження» передбачає можливість досудового врегулювання спору шляхом оскарження дій та рішень державного виконавця до начальника відділу або керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Разом з тим, таке адміністративне оскаржень рішень державного виконавця також не може бути здійснено поза межами встановленого законодавством десятиденного строку на оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця.

Відтак, з матеріалів справи вбачається, що позивачем пропущено строки як на адміністративне оскарження, так і на судове оскарження постанови Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Василевич Т.М. від 12 грудня 2018 року про стягнення з ПАТ «Агрофірма Березанська птахофабрика» виконавчого збору у розмірі 13014,12 грн. у виконавчому провадженні №57230147.

Так, звернення до суду з даним позовом мало місце 11 травня 2019 року, тобто, через п`ять місяців з дня винесення оскаржуваної постанови. При цьому, суд не бере до уваги посилання позивача на усне повідомлення державного виконавця про те, що заява про скасування постанови державного виконавця станом на 16 травня 2019 року не розглянута, однак в її задоволенні буде відмовлено, а тому саме з цієї дати право є порушеним, оскільки в суд він звернувся до отримання такої відповіді. Відтак, суду взагалі не зрозуміло, чим керувався позивач, а сам апелянт жодних доводів щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду не навів.

В свою чергу, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Матеріали справи не містять доказів наявності непереборних обставин, що унеможливили своєчасне звернення позивача до суду за захистом своїх прав та інтересів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду не є поважними.

Відповідно до п. 1 ч. 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Отже, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про повернення позовної заяви позивачеві відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм процесуального права.

Таким чином, оспорювана ухвала відповідає вимогам процесуального закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 312, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Агрофірма Березанська Птахофабрика" - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Є.В. Чаку