Справа № 635/7289/18
Суддя: Токарєва Н. М.
Дата ухвалення: 2019-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/7289/18
Провадження № 2-а/635/16/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року

смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Токарєвої Н.М.,

секретар судового засідання - Кондратенко Л.І.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача: ОСОБА_2 ,

відповідач: капрал поліції 4 роти 3 батальйону

УПП у Дніпропетровській області ДПП

Шоповал Олександр Вікторович,

третя особа: Управління патрульної поліції

у Дніпропетровській області

Департаменту патрульної поліції,

представник третьої особи: Марченко Артем Олександрович,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до капрала поліції 4 роти 3 батальйону УПП у Дніпропетровській області ДПП Шоповал Олександра Вікторовича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконними та протиправними дії інспектора патрульної поліції 4 роти 3 батальйону УПП у Дніпропетровській області ДПП капрала поліції Шоповал О.В. щодо винесення постанови серії БР № 472743 від 27.09.2018 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та скасування цієї постанови.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27 вересня 2018 року був зупинений інспектором патрульної поліції 4 роти 3 батальйону УПП у Дніпропетровській області ДПП капралом поліції Шоповал О.В за адресою: м. Дніпро, проспект Івана Мазепи, б. 43, який звинуватив його, що він нібито рухався з табличкою, яка є у незадовільному стані, чим порушив вимоги п. 22.5 ПДР України. Інспектором було винесено постанову серії БР № 472743 від 27.09.2018 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та застосування до позивача адміністративного стягнення за ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00грн., оскільки на його думку позивач перевозив небезпечний вантаж соляну кислоту з незадовільним станом таблички. Позивач не згоден з винесеною постановою та вважає її незаконною, необґрунтованою та такою що винесена з грубим порушенням його прав і чинного законодавства України, оскільки в постанови відсутній час доби її складання, неправильно зазначено статтю КУпАП, інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки, не прийняв до уваги пояснення позивача, відповідач обмежив його у можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, порушено процедуру розгляду справи. Позивач вважає складену постанову незаконною, оскільки стверджує, що ПДР України не порушував, мав усі необхідні супровідні документи, які пред`явив інспектору, мав відповідні таблички про небезпечний вантаж, з боку відповідача відсутні будь-які докази скоєння ним адміністративного правопорушення, а сама постанова від 27.09.2018 складена з порушенням вимог КУпАП.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 жовтня 2018 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи на 03 грудня 2018 року щ 10 год. 00 хв.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 січня 2019 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції розташоване за адресою: м. Дніпро, площа Троїцька, 2-А.

Згідно п. 10 Розділ VII Перехідних Положень КАС України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Представником позивача адвокатом Бірючинським Е.О. подано до суду заяву про слухання справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечував за тих підстав, що рух транспортних засобів відповідно до Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів без знаку-табло небезпеки забороняється, він повинен відповідати встановленому зразку, що не було дотримано водієм, факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується показаннями працівників УПП, тому було складено постанову про адміністративне правопорушення, просив суд розглянути дану справу без його участі.

Представником третьої особи Марченко ОСОБА_3 . ОСОБА_4 подано до суду письмові пояснення та клопотання про залишення без розгляду позовних вимог в частині визнання дій протиправними, посилаючись на те, що за цю позовну вимогу не було сплачено судовий збір. Позовні вимоги вважають необґрунтованими, просять суд відмовити у їх задоволенні, оскільки складена капралом поліції постанова відповідає вимогам розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 135 від 07.11.2015, працівники поліції мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення на місці його вчинення після внесення 14.07.2015 змін до КУпАП, факт вчинення правопорушення підтверджується показаннями інспекторів УПП, які безпосередньо бачили і відреагували на вчинене правопорушення, що чинним законодавством не передбачено такого способу захисту, як визнання дій щодо складання постанови незаконними або визнання постанови неправомірною. Просили суд розглянути справу без їхньої участі.

Інших заяв та клопотань він учасників справи до суду не надходило.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Суд, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 27 вересня 2018 року був зупинений інспектором патрульної поліції 4 роти 3 батальйону УПП у Дніпропетровській області ДПП капралом поліції Шоповал О.В за адресою: м. Дніпро, проспект Івана Мазепи, б. 43, який звинуватив його, що він рухався з табличкою про небезпечний вантаж, яка є у незадовільному стані, що є порушенням вимог п. 22.5 ПДР України. Інспектором було складено постанову серії БР № 472743 від 27.09.2018 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та застосування до позивача адміністративного стягнення за ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності ( ст. 245 КУпАП).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч. 4 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Також, за приписами ч. 2 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Частиною першою ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Таким чином, приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи міститься лише постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача.

Вказана постанова не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності враховано його пояснення, надано можливість скористатися юридичною допомогою, роз`яснено його права та обов`язки, враховано особу порушника, розглянуто клопотання в разі їх наявності. Також відповідачем не доведено наявність справи про адміністративне правопорушення.

Вищенаведені обставини дають підстави дійти висновку, що відповідачем, всупереч положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, не проведено дій по розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених приписами ст.ст. 278, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її, не було надано ніяких доказів щодо виявлення порушення п. 22.5 ПДР України позивачем.

Пленум Верховного суду України у п. 24 свої Постанови № 14 від 23.12.2005 Постанови № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з постанови, яка оскаржується, відповідачем не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення, винесене про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Відповідачем не надано суду жодних належних доказів, які б достовірно підтверджували обставини порушення ОСОБА_1 27 вересня 2018 року Правил дорожнього руху України, а саме п. 22.5 ПДР України перевезення небезпечного вантажу без відповідного знаку-табло небезпеки.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , оскільки дії капрала поліції 4 роти 3 батальйону УПП у Дніпропетровській області ДПП ШоповалО.В. під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

На підставі викладеного, постанова серії БР № 472743 від 27.09.2018 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Відповідно до ст. 139 КАС України суд вважає за необхідне стягнути з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до капрала поліції 4 роти 3 батальйону УПП у Дніпропетровській області ДПП Шоповал Олександра Вікторовича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати дії капрала поліції 4 роти 3 батальйону УПП у Дніпропетровській області ДПП Шоповал Олександра Вікторовичащодо складання постанови серії БР № 472743 від 27.09.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП - неправомірними та вказану постанову скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, розташованого за адресою: м. Дніпро, площа Троїцька, 2-А, на користь держави суму судового збору в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського адміністративного апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до/або через Харківський районний суд Харківської області.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Харківським РВ УМВС України в Харківській області 10.04.2002, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

Відповідач - капрал поліції 4 роти 3 батальйону УПП у Дніпропетровській області ДПП Шоповал Олександр Вікторович, місцезнаходження: м. Дніпро, площа Троїцька, 2-А.

Третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції розташоване за адресою: м. Дніпро, площа Троїцька, 2-А.

Суддя Н.М. Токарєва