Справа № 200/2954/19-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2019 р. Справа№200/2954/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд: у складі головуючого судді Дмитрієва В.С., при секретарі судового засідання Запарі С.В., за участю: представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Яковлєвої А.С., розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20 грудня 2018 року № на суму 11960,65 грн., про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20 грудня 2018 року № на суму 158714,14 грн., про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20 грудня 2018 року № на суму 170 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі декларації ТОВ «Кредитні ініціативи» за 2015 рік про спрощення заборгованості відносно ОСОБА_2 за кредитним договором, при цьому позивач ніяких договорів спрощення боргу не укладав та не отримував, що не прийнято до уваги фіскальним органом. Разом з тим зазначив, що прощена сума боргу не є доходом платника податків, який підлягає оподаткуванню в порядку, визначеному абз. «д» пп.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, а тому податкове повідомлення-рішення є протиправним.

4 квітня 2019 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що оскільки позивачем здійснювалися операції з отримання доходу у вигляді додаткового блага, який є сумою основного боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором (інші доходи), з якого самостійно не сплачено податок на доходи фізичних осіб та військовий збір та не відображено в податковій декларації про майновий стан і доходи, контролюючим органом правомірно, на підставі положень Податкового Кодексу України, прийняті податкові повідомлення-рішення щодо стягнення військового збору в сумі 11960,65 грн., податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 158714,14 грн. та штрафу на суму 170 грн. за неподання податкової декларації про майновий стан та доходи. Відповідач зазначив, що обізнаність позивача про анулювання залишку боргу за кредитним договором №0413/0708/45013 від 9 липня 2008 року підтверджується його особистим підписом про отримання довідки ТОВ «Кредитні ініціативи» №6 від 3 вересня 2019 року про анулювання залишку боргу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 4 березня 2019 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із поданням позову без дотримання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання ухвали суду позивач усунув виявлені недоліки позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 4 березня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справ за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16 квітня 2019 року.

Ухвалою суду від 16 квітня 2019 року відкладено підготовче засідання на 25 квітня 2019 року.

Ухвалою суду від 25 квітня 2019 року вирішено витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" засвідчені належним чином письмові докази, продовжити строк проведення підготовчого провадження у справі №200/2954/19-а на тридцять днів та відкласти підготовче засідання у справі до 30 травня 2019 року.

Ухвалою суду від 30 травня 2019 року вирішено повторно витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" () документи на підтвердження взаємовідносин з ОСОБА_2 та відкласти підготовче засідання на 19 червня 2019 року.

ТОВ "Кредитні ініціативи" витребувані документи суду не надано.

Ухвалою суду від 19 червня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу до судового розгляду по суті на 9 липня 2019 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Представник Головного управління ДФС у Донецькій області заперечував проти позову та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» () у ІІІ кварталі 2015 року було відображено у податковому розрахунку за Формою 1 ДФ суму доходу нарахованого (сплаченого) на користь платника податків (із кодом ознаки доходу «126») ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 638510,56 грн.

На підставі зазначеної інформації відповідачем, була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства фізичної особи ОСОБА_2 за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року, за результатами якої складено Акт № 1397/05-99-13-04/ від 4 грудня 2018 року(а.с. 36-45).

Перевіркою встановлено, що позивачем здійснювалися операції з отриманням доходу у вигляді додаткового блага, який є сумою основного боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором (інші доходи), з якого самостійно не сплачено податок на доходи фізичних осіб та військовий збір та які мають бути відображені в податковій декларації про майновий стан і доходи, а саме: між ОСОБА_2 та ПАТ «Сведбанк» було укладено кредитний договір від №0413/0708/45- 013 від 9 липня 2008 року для отримання коштів на придбання квартири. Потім, між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу від 28 листопада 2012 року №15, відповідно до якого Банк відступає Фактору (ТОВ ФК «Вектор Плюс») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками. Крім того, 28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» також було укладено договір факторингу. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 9 липня 2008 року № 0413/0708/45- 013, згідно якого позичальником є ОСОБА_2

Відпрвідно до копії листа ТОВ «Кредитні ініціативи» від 3 вересня 2015 року №б/н загальна сума заборгованості Боржника за Кредитним договором складала 53 028,77 доларів США, що за офіційно встановленим курсом НБУ на 3 вересня 2015 року становила 1 166 031,81 грн., а саме: сума кредиту 29 038,17 доларів США, що за офіційно встановленим курсом НБУ на 3 вересня 2015 року становила 638 510,56 грн.; сума відсотків за користування кредитом 23 990,60 доларів США, що за офіційно встановленим курсом НБУ на 03 вересня 2015 року становила 527 521,25 грн.

Після сплачених грошових коштів 3 вересня 2015 року в сумі 176 250 грн. в рахунок сплати заборгованості за Кредитним договором №0413/0708/45-013 від 9 липня 2008 року Товариством було прийнято рішення про анулювання залишку боргу в сумі 989 781,81 грн., у тому числі 638 510,56 грн., що є основною сумою боргу (кредиту).

Перевіркою встановлені порушення фізичною особою - платником податку ОСОБА_2 : -пп. 16.1.3 п.16.1. ст. 16, п.49.2, пп. 49.18.4, п. 49.16 ст. 49, пп. «в» п. 176.1 ст. 176, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VІ, у результаті чого встановлено неподання до Бахмутської ОДПІ ГУДФС у Донецькій області податкової декларації про майновий стан і доходи за результатами звітного (податкового) 2015 року;

- пп. 163.1.1 п.163.1 ст.163, пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп. «б» п. 171.2 ст. 171 Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся, на загальну суму 126971,31 грн.;

- пп. 168.4.5 п. 168.4 ст. 168, пп. «б» п. 171.2 ст. 171, п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України, у результаті чого встановлено не сплату суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в періоди, що перевірялися, на загальну суму126971,31 грн.;

- пп. 163.1.1 п.163.1 ст.163, пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп. «б» п. 171.2 ст. 171, пп. 1.2, пп. 1.4, пп.1.5 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з військового збору за період, що перевірявся, на загальну суму 9568,52 грн.;

- пп. «в» 168.4.5 п. 168.4 ст. 168, пп. «б» п. 171.2 ст. 171, п. 179.7 ст. 179, пп. 1.3, пп. 1.4, пп.1.5 п. 16-1 Податкового кодексу України, у результаті чого встановлено не сплату суми податкового зобов`язання з військового збору в періоди, що перевірялися, на загальну суму 9568,52 грн., податковим органом на підставі зазначеного вище Акта перевірки винесено:

- податкове повідомлення-рішення від 20 грудня 2018 року № , яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на суму 11960,65 грн., з яких 9568,52 грн. - податкове зобов`язання, 2392,13 грн. - штрафні санкції;

- податкове повідомлення-рішення від 20 грудня 2018 року № , яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 158714,14 грн., з яких 126971,31 грн. - податкове зобов`язання, 31742,83 грн. - штрафні санкції;

податкове повідомлення-рішення від 20 грудня 2018 року № , яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (а.с. 10,11,12).

З огляду на зміст позовних вимог позивача, враховуючи матеріали справи, спірним питанням цієї справи є правомірність нарахування податку на доходи фізичних осіб, військового збору та застосування податковим органом штрафу за неподання декларації про доходи фізичних осіб та несплату грошових зобов`язань.

Підпунктом 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом IV «Податок на доходи фізичних осіб» Податкового кодексу України.

Так, пп.16.1.3 п.16.1 ст.16 цього Кодексу визначено обов`язок платника податку, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 49.2. ст.49 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним (п. 49.18. ст.49 ПК України).

Згідно п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством.

Відповідно до пп.162.1.1. п.162.1. ст..162 ПКУ платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи. При цьому, відповідно до пп. 163.1.1 п.163.1 ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Разом з тим, абз. «д» пп. 164.2.17. п.164.2. ст.164 ПК України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків ( у редакції до 1 січня 2017 року) однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Таким чином, прощений (анульований) кредит включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку, що спростовує твердження позивача про те, що прощена сума боргу не є доходом, який підлягає оподаткуванню.

Відповідно до пп.168.1.3 п.168.1. ст.168 ПК України, якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку.

Крім того, згідно п.16.1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних Положень ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Так, платниками військового збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 розд. IV ПКУ, зокрема: - фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; - фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; - податковий агент (п.п. 1.1 п. 16 прим. 1 підрозд. 10 розд. XX ПК України). Згідно пп.1.2 п.16.1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних Положень ПК України об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 ПК України, а саме загальний місячний (річний) оподаткований дохід до складу, якого, зокрема, включається дохід у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору(контракту).

Відповідно до пп.1.4 п.16.1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних Положень ПК України, нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому ст.168 ПКУ, за ставкою (1,5 %), визначеною пп.1.3. цього пункту.

Підпунктом 1.4 пункту 16і підрозділу 10 Розділу XX ПК України передбачено, що звільняються від оподаткування збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.25, 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Крім того, підпунктом 1.7 пункту 16і підрозділу 10 розділу XX ПКУ передбачено, що звільняються від оподаткування збором доходи, що згідно з розділом IV Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.25, 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 Кодексу.

Платники збору зобов`язані забезпечити виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені ст.176 ПК України.

Так, пп. „в" п. 176.1 с. 176 Податкового кодексу України визначено, що платники податку зобов`язані подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов`язковим.

Суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 отримав доход у вигляді додаткового блага, який є сумою основного боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором (інші доходи), з якого самостійно не сплачено податок на доходи фізичних осіб та військовий збір та які мають бути відображені в податковій декларації про майновий стан і доходи.

Так, в матеріалах справи міститься рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 жовтня 2014 року по справі №219/4598/2013-ц за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким встановлено, що згідно кредитного договору № 0413/0708/45-013 від 9 липня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 укладений договір на купівлю житлової нерухомості, відповідно якого останній отримав 30000,00 доларів США. Також між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 9 липня 2008 року укладений іпотечний договір, де предметом іпотеки є квартира НОМЕР_2 , що складається з 4 житлових кімнат, загальною площею 75,60 кв.м., житловою площею - 45,20 кв . м ., яка розташована за адресою АДРЕСА_5 . Згідно довідки розрахунку заборгованості за кредитним договором № 0413/0708/45-013 від 09 липня 2008 року заборгованість відповідача перед позивачем станом на 10 березня 2013 року в перерахунок в національної валюті в загальної сумі складає 424924,02 грн. При цьому, представник відповідача (Топчийов Є.В.) позовні вимоги не визнає.

Разом з тим, згідно рішення апеляційної інстанції по вказаній вище справі, а саме апеляційного суду Запорізької області від 7 квітня 2015 року, наявність заборгованості та її розмір не спростовані відповідачем. Доводи відповідача, що він не погоджується із розміром розрахунку боргу наданим позивачем зведені лише до його голослівної заяви без посилання на докази та сам він не спростовує наявність боргу, між тим не зазначає яка сума боргу наявна у нього. При цьому відповідач не визначає та не надає доказів про не враховані у розрахунку позивача квитанцій про погашення заборгованості по кредитному договору кредиторам та жодним доказом не спростовує суму боргу і не надає свого контррозрахунку. Зазначеним рішенням вирішено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" задовольнити. Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_5 , що належить на праві власності ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 09 липня 2008 року № 0413/0708/45-013, укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Сведбанк", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", та ОСОБА_2 , яка станом на 10 березня 2013 року становить 424 924 (чотириста двадцять чотири тисячі дев`ятсот двадцять чотири) гривні 02 копійки, і складається з заборгованості за кредитом 232102 гривні 09 копійок, відсоткам 117 486 гривень 23 копійки, пені 75 335 гривень 70 копійок шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеної на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року рішення апеляційного суду Запорізької області від 7 квітня 2015 року по справі №219/4598/2013-ц скасовано, справу передано на новий розгляд до апеляційного суду Донецької області.

При цьому, під час нового розгляду справи №219/4598/2013-ц, згідно ухвали апеляційного суду Донецької області від 13 липня 2016 року в судовому засіданні Топчийов Є.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 , просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. Також пояснив, що відповідачем умови кредитного договору було виконано у повному обсязі, на теперішній час заборгованість перед позивачем у відповідача відсутня. Крім цього, згідно письмових пояснень, поданих представником ТОВ «Кредитні ініціативи» до апеляційного суду 08 липня 2016 року, ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 0413/0708/45-013 від 9 липня 2008 року виконав у повному обсязі, заборгованість за кредитним договором сплачена.

Тобто, під час розгляду справи №219/4598/2013-ц позивачем погашена заборгованість за кредитним договором № 0413/0708/45-013 від 9 липня 2008 року.

Згідно ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, суд, ураховуючи встановлені обставини при розгляді іншої справи та наявність в матеріалах справи копії листа ТОВ «Кредитні ініціативи» від 3 вересня 2015 року №б/н про сплату грошових коштів ОСОБА_2 у розмірі 176 250 грн., податкового розрахунку ТОВ «Кредитні ініціативи» за Формою 1 ДФ суму доходу нарахованого (сплаченого) на користь платника податків (із кодом ознаки доходу « 126») ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 638 510,56 грн. вважає, що матеріалами справи підтверджена прощена сума боргу і, як наслідок, отримання доходу фізичною особою - платником податку у вигляді додаткового блага, який є базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб та військовим збором.

Оскільки під час розгляду справи встановлено, що позивачем не була подана декларація про доходи за 2015 рік, не сплачено податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з суми основного боргу, суд не вбачає підстав для визнання протиправними та скасування спірних податкових повідомлень - рішень.

Стосовно тверджень представника позивача щодо складу оподаткованого доходу повинна включатися лише анульована (прощена) кредитором сума основного боргу, оскільки проценти та пеня не можуть вважатися доходом в розумінні ПК України, суд зазначає, що податковим органом правомірно визначено загальний річний оподаткований дохід, відповідно до пп.165.1.55 п.165.1. ст. 165 ПК України, а саме для визначення загального річного оподаткованого доходу, суму доходу у вигляді анульованої основної суми кредитної заборгованості у розмірі 638510,56 грн., яку відображено ТОВ «Кредитні ініціативи» у податковому розрахунку за Формою 1 ДФ у ІІІ кварталі 2015 року, зменшено на суму доходу, що не підлягає оподаткуванню у розмірі 609 грн., що склало 637901,56 грн., при цьому сума відсотків за користування кредитом (527521,25 грн.) у розрахунок не взята.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 19 березня 2019 року позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення, ураховуючи положення ч. 2 ст. 133 КАС України, ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», тому суд приходить висновку про необхідність стягнення з позивача на користь Державного бюджету України судового збору за майнові вимоги в сумі 1708,45 грн. (11960,65+158714,14+170)*1%.

Керуючись статтями 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20 грудня 2018 року № на суму 11960,65 грн., про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20 грудня 2018 року № на суму 158714,14 грн., про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20 грудня 2018 року № на суму 170 грн. - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_6 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1708,45 грн.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 9 липня 2019 року у присутності представників сторін, у повному обсязі рішення виготовлено 16 липня 2019 року.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні, рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.С. Дмитрієв