Справа № 331/609/19(2-а/331/38/2019)
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 червня 2019 року м. Дніпросправа № 331/609/19(2-а/331/38/2019)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2019 року

у справі №331/609/19(2-а/331/38/2019)

за позовом ОСОБА_1

до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Запорізькій області Оксанченка Сергія Миколайовича та Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області

про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

"07" лютого 2019 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Запорізькій області Оксанченка Сергія Миколайовича та Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області в якому просила

- визнати протиправним та скасувати протокол Департаменту державної архітектурно будівельної інспекції у Запорізькій області, складеного головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту державної архітектурно- будівельної інспекції в Запорізькій області Оксанченко С.М. про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.8 ст. 96 кодексу України про адміністративні правопорушення від 06.03.2017 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову № 27 по справі про адміністративне правопорушення Департаменту державної архітектурно будівельної інспекції у Запорізькій області від 16.03.2017 року, винесену головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту державної архітектурно- будівельної інспекції в Запорізькій області Оксанченко С.М., якою було визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200, 00 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2019 р. у справі № 331/609/19(2-а/331/38/2019) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Оксанченка Сергія Миколайовича Державної архітектурно-будівельної і про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - повернуто заявнику.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2019 р. у справі № 331/609/19(2-а/331/38/2019), як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Частиною 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3 ст.122 КАС України).

Відповідно до статті 5 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та пункту 28 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 №735, постанову про накладення штрафу може бути оскаржено суб`єктом містобудування, щодо якого її винесено, до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу державного архітектурно-будівельного контролю, який виніс відповідну постанову.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що 11.04.2017 р. позивач звернулась до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з аналогічним адміністративним позовом до Державної архітектурно будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно будівельної інспекції у Запорізькій області , головного інспектору будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту державної архітектурно- будівельної інспекції в Запорізькій області Оксанченко С.М. .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2018 року у вказаній справі 331/2563/17 позов ОСОБА_1 в силу ч. 5 ст. 205 КАС України залишений без розгляду з тих підстав, що позивач та його повноважний представник вдруге поспіль не з`явилися до суду.

З огляду на те, що до суду позивач звернулась лише в лютому 2019 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що така підстава для поновлення строку на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення , як неналежне повідомлення представника та його позивача про час та місце проведення судового засідання у справі 331/2563/17 , отримання ухвали суду про залишення позову без розгляду лише наприкінці січня 2019 року , не є належною та достатньою підставою для поновлення пропущеного процесуального строку визначеного ст. 289 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з подібним висновком суду, оскільки запроваджений в КАС України інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх закінчення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У Рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 25.01.2000 року Європейський Суд з прав людини зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Також, Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. (рішення у справі «Беєлер проти Італії», заява №33202/96, «Москаль проти Польщі», заява №10373/05, «Онер`їлдіз проти Туреччини», заява №48939/99).

Реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, а тому не реалізація цього права є наслідком його власної поведінки.

Ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій апелянтом не наведено жодних обставин, котрі були об`єктивно непереборними, не залежали від його волевиявлення чи були пов`язані з дійсними істотними перешкодами або труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

А відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення позивачу пропущеного строку звернення з позовом до суду та щодо необхідності застосування наслідків пропуску строку звернення до суду, встановлених процесуальним законодавством, а саме п.9 ч.4 ст.169 КАС України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2019 р. у справі № 331/609/19(2-а/331/38/2019) - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2019 р. у справі № 331/609/19(2-а/331/38/2019) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко