Справа № 0940/2048/18
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/4737/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року (прийняте у місті Івано-Франківську суддею Біньковською Н.В.; складене у повному обсязі 02 січня 2019 року) в адміністративній справі № 0940/2048/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Агропром» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання зареєструвати податкову накладну,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Гал-Агропром» (далі - ТОВ «Гал-Агропром», Товариство) звернулося до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило:

- визнати протиправним і скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України, податковий орган) за № 521379/25070059 від 02.01.2018;

- зобов`язати ДФС України зареєструвати податкову накладну № 611 від 14.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що вказане рішення не містить чіткого визначення підстав для відмови в реєстрації податкової накладної і у ньому не зазначено - які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Крім того, в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не зазначено чіткого переліку документів, вичерпний перелік яких затверджено наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 за № 567.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправним і скасовано рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову такій реєстрації від 02.01.2018 № 521379/25070059 про відмову в реєстрації податкової накладної № 611 від 14.11.2017.

Зобов`язано ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 611 від 14.11.2017, складену ТОВ «Гал-Агропром».

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржила ДФС України, яка вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, виходячи з суперечності доводів позивача нормам законодавства в частині визначення порядку реєстрації податкових накладних, недоведення позивачем наявності підстав для здійснення реєстрації податкової накладної та ненадання письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у такій податковій накладній, щодо якої застосована процедура зупинення реєстрації згідно із пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України). Апелянт вважає помилковим твердження суду першої інстанції щодо невідповідності оскаржуваного рішення критеріям чіткості та зрозумілості, так як рішення комісії є наслідковим результатом опрацювання та аналізу поданих платником податків документів, що і слугувало підставою прийняття вмотивованого рішення комісією не на користь платника.

Тому просила скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Товариство подало відзив на вказану апеляційну скаргу, у якому вказало, що рішення суду першої інстанції є законним, обгрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга є необгрунтованою та безпідставною. Покликається на те, що не зазначення контролюючим органом конкретного переліку документів, які б дозволили дійти висновку про реальність господарської операції і, як наслідок, зареєструвати спірну податкову накладну якраз і призвело до не надання позивачем усіх необхідних документів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не здійснювалося.

Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, ТОВ «Гал-Агропром» 28.11.1997 зареєстроване як юридична особа; взяте Державною податковою інспекцією у м. Івано-Франківську на облік як платник податку на додану вартість (далі - ПДВ).

Одним із видів діяльності Товариства за КВЕД-2010 є: 10.61 виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості.

06.03.2015 за № 8 та 12.01.2017 за № 1 між ТОВ «Колос-2», як Продавцем, та ТОВ «Гал-Агропром», як Покупцем, було укладено договори купівлі-продажу, за умовами яких Продавець зобов`язується передати у власність Покупця борошно вищого та першого гатунку (далі - товар), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити його в кількості та за ціною, визначеною накладною.

За результатами поставки товару Продавець видав Покупцю належним чином оформлену видаткову накладну за № 288 від 14.11.2017, згідно якої позивач придбав у ТОВ «Колос-2» борошно вищого гатунку в кількості 20 т на загальну суму 127 000,08 грн, в тому числі ПДВ 21 166,68 грн.

Доставка поставленого товару підтверджена товарно-транспортною накладною № 97 від 14.11.2017, а його якість - посвідченням про якість борошна № 0034 від 14.11.2017; на підтвердження оплати товару позивач надав копії виписок по банківських рахунках Товариства та акт звіряння, згідно яких здійснено часткову оплату за товар.

19.07.2016 між ТОВ «Гал-Агропром», як Продавцем, та ПАТ «Івано-Франківська харчосмакова фабрика», як Покупцем, укладено договір про продаж продукції за № 05/07, згідно якого Продавець зобов`язується систематично постачати і передавати у власність Покупця товар, зокрема, борошно пшеничне в асортименті, а Покупець зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах цього договору.

За фактом продажу борошна пшеничного вищого сорту в кількості 20 т Товариством було складено видаткову накладну за № 06/11 від 14.11.2017 на загальну суму 140 760,00 грн, в тому числі ПДВ 23 460,00 грн.

На підтвердження транспортування борошна до Покупця позивачем надано товарно-транспортну накладну за № 06/11 від 14.11.2017.

ПАТ «Івано-Франківська харчосмакова фабрика» здійснила часткову оплату товару, на підтвердження чого надано акт звірки взаємних розрахунків від 30.11.2017.

На виконання умов договору про продаж продукції № 05/07 від 19.07.2016, на підставі видаткової накладної № 06/11 від 14.11.2017 Товариством було складено податкову накладну № 611 від 14.11.2017 на суму 140 760,00 грн, в тому числі ПДВ 23 460,00 грн і надіслано її на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.

29.11.2017 Товариство отримало квитанцію від 28.11.2017, реєстраційний номер документа , згідно якої податкову накладну № 611 від 14.11.2017 прийнято, однак реєстрація зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 1101. Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 № 567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

25.12.2017 на підтвердження правомірності складення та подання вказаної податкової накладної Товариство надіслано контролюючому органу електронним зв`язком повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, до якого долучено копії 8 документів.

02.01.2018 комісія ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняла рішення за № 521379/25070059 про відмову у реєстрації податкової накладної № 611 від 14.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підставою для цього зазначено надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Не погоджуючись із таким рішенням податкового органу, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що після отримання Товариством квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної воно подало податковому органу електронне повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній № 611 від 14.11.2017 та копії: договору про продаж продукції № 05/07 від 19.07.2016, видаткової накладної № 06/11 від 14.11.2017, товарно-транспортної накладної № 06/11 від 14.11.2017, договору купівлі-продажу № 8 від 06.03.2015, видаткової накладної № 288 від 14.11.2017, товарно-транспортної накладної № 97 від 14.11.2017, копії документів щодо оплати товару, договір купівлі-продажу № 1 від 12.01.2017, які засвідчують факт постачання позивачем товару ПАТ «Івано-Франківська харчосмакова фабрика».

На час здійснення господарської операцій Продавець та Покупець були зареєстровані платниками ПДВ.

Разом з тим, підставою для відмови у реєстрації цієї податкової накладної податковий орган визначив надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Проте, оскаржуване рішення не містить чіткого визначення підстав прийняття комісією відповідача рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, оскільки в ньому не зазначено - які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної контролюючий орган сформував висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки, проте не вказав конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику та переліку необхідних документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстру податкових накладних.

А не зазначення цих обставин позбавило позивача можливості подати належний перелік документів, який необхідний для розблокування реєстрації податкової накладної.

Сам факт зупинення реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних не спростовує факту здійснення платником податків господарських операцій та факту наявності дати виникнення саме першої події, що підтверджується первинними документами, на підставі яких була складена податкова накладна.

Враховуючи те, що рішення податкового органу про відмову у реєстрації податкової накладної прийняте без дотримання процедур, визначених законодавством, а сукупність первинних документів, наданих позивачем не дають підстав для сумніву щодо дійсності укладення договору продажу продукції та реальності здійснення господарських операцій за цим договором, на виконання чого складено спірну податкову накладну, є підстави для визнання протиправним і скасування оскаржуваного рішення та зобов`язання ДФС України для реєстрації цієї податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Пунктом 201.16 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі Порядок № 1246), відповідно до пункту 12 якого після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

За результатами перевірок, визначених пунктом дванадцятим цього Порядку, податковим органом формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункти 13, 14 Порядку № 1246).

Положення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України визначають, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 (далі Критерії оцінки, Перелік документів).

Пунктом 6 Критеріїв оцінки визначено два критерії для проведення Моніторингу податкової накладної, при цьому за змістом пункту першого Переліку документів для кожного із критеріїв законодавцем визначено специфічний (окремий) перелік документів, які платник податків може подати податковому органу для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку документів, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Порядок прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у такій реєстрації, у періоді, протягом якого реалізовувалися спірні правовідносини, було регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» (далі Постанова № 190).

Відповідно до абзацу другого Постанови № 190 підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Абзацом сьомим пункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України платнику податків надано можливість оскаржити Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних в адміністративному або судовому порядку.

З огляду на наявні норми права, колегія суддів вважає що наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого, у цій справі, є прийняття рішення, законність якого обґрунтовано перевірена судами попередніх інстанцій.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 826/10649/17.

З огляду на встановлені судом і зазначені вище обставини, колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року в адміністративній справі № 0940/2048/18 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 12 червня 2019 року.