Справа № 826/4618/16
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

15 липня 2019 року

м. Київ

справа №826/4618/16

провадження №К/9901/18672/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів Берназюка Я.О., Желєзного І.В.,

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.04.2017 (головуючий суддя Федорчук А.Б.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2017 (колегія суддів у складі головуючого судді Бужак Н.П., суддів: Костюк Л.О., Троян Н.М.)

у справі №826/4618/16

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

I. РУХ СПРАВИ

1. ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський банк" Пантіної Любові Олександрівни, в якому просила:

визнати протиправним і скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк" Пантіної Людмили Олександрівни щодо визнання нікчемним договору банківського рахунку №7068, укладеного ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та Публічним акціонерним товариством "Старокиївський Банк" 11.02.2013 року та договору банківського рахунку №8275, укладеного ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та Публічним акціонерним товариством "Старокиївський Банк" 27.05.2014;

зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк" Пантіну Людмилу Олександрівну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) як вкладника, який має право відшкодування коштів за вкладом в Публічному акціонерному товаристві "Старокиївський Банк" відповідно до договору банківського рахунку №7068 від 11.02.2013 та договору банківського рахунку №98275 від 27.05.2014 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

2. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.04.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2017, позов задоволено.

3. У поданій касаційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіна Л.О. із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11.02.2013 між Публічним акціонерним товариством "Старокиївський банк" з одного боку та ОСОБА_1 з іншого боку укладено договір банківського рахунку №7068, згідно умов якого банк за заявою клієнта відкриває банківський поточний рахунок клієнта № НОМЕР_2 у гривні та здійснює за ним операції згідно чинного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та Умов здійснення операцій за рахунками фізичних осіб нормативно-правових актів Національного банку України та Умов здійснення операцій за рахунками фізичних осіб в ПАТ "Старокиївський банк".

5. Згідно умов даного договору документом, що підтверджує прибутково-видаткові операції клієнта, є виписка з рахунку, в якій відображається початковий стан рахунку, суми операцій та залишок.

6. На початок запровадження у ПАТ "Старокиївський Банк" тимчасової адміністрації залишок коштів на рахунку, відкритому на виконання вимог цього договору становив 13 000 грн, що підтверджується випискою №321477.

7. Крім того, між Публічним акціонерним товариством "Старокиївський банк" з одного боку та ОСОБА_1 з іншого боку 27.05.2014 року укладено договір банківського рахунку №8275, згідно умов якого банк за заявою клієнта відкриває банківський поточний рахунок клієнта № НОМЕР_2 у доларах США та здійснює за ним операції згідно діючого законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та чинних Умов здійснення операцій за рахунками фізичних осіб нормативно-правових актів Національного банку України та чинних Умов здійснення операцій за рахунками фізичних осіб в ПАТ "Старокиївський банк".

8. Згідно умов даного договору документом, що підтверджує прибутково-видаткові операції клієнта, є виписка з рахунку, в якій відображається початковий стан рахунку, суми операцій та залишок.

9. На початок запровадження у ПАТ "Старокиївський Банк" тимчасової адміністрації залишок коштів на рахунку по договору №8275, відкритому на виконання вимог цього договору становив 7641 доларів США, що підтверджується випискою №321477.

10. Постановою Правління Національного банку України від 12 травня 2014 року №276/БТ Публічне акціонерне товариство «Старокиївський Банк» віднесено до категорії проблемних.

11. 17 червня 2014 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову №365 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» до категорії неплатоспроможних».

12. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 червня 2014 року №50 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Старокиївський банк», згідно з яким з 18 червня 2014 року по 18 вересня 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Пантіну Любов Олександрівну.

13. Наказом №23 від 24 червня 2014 року Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський банк» прийнято рішення про здійснення в банку перевірки договорів, укладених протягом 1 року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку та які відповідають критеріям, передбаченим ч.2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», для чого утворено комісію.

14. Рішенням комісії з перевірки договорів відповідно до протоколу від 29 серпня 2014 року, надано на затвердження Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський банк» перелік нікчемних договорів та інших правочинів, виявлених за результатами перевірки.

15. З виписки з протоколу засідання виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21 серпня 2014 року №182/1 вбачається, що вирішено підтримати пропозицію Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіної Любові Олександрівни щодо тимчасового блокування виплати грошових коштів за рахунками фізичних осіб.

16. 29 серпня 2014 року наказом тимчасової адміністрації ПАТ «Старокиївський Банк» №61 зупинено перерахування/виплати за транзакціями і правочинами згідно переліку. Визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори), згідно переліку, який додається до цього наказу. Вказаний наказ прийнято на підставі п.6 ч.2 ст. 37, ч.2, 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

17. 01 вересня 2014 року відповідачем подано до ДДСБЕЗ МВС України заяву про відкриття кримінального провадження щодо осіб, причетних до організації схеми зарахування коштів юридичних осіб - клієнтів банку фізичним особам, як фінансової допомоги з метою повернення таким чином коштів юридичним особам, які не гарантуються Фондом. У переліку перерахованих банківських операцій вказано і транзакції за договором банківського вкладу Позивача.

18. 18 листопада 2014 року листом №13/2/2-22818 Головне слідче управління МВС України повідомило Уповноважену особу про проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000367, внесеному 11 вересня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом зловживання службовими особами юридичної особи приватного права ПАТ «Старокиївський Банк» своїми повноваженнями з метою одержання неправомірної винагороди для інших осіб, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді матеріальних збитків банку, які в 250 і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.364-1 Кримінального кодексу України.

19. 11 вересня 2014 року прийнято постанову Правління Національного банку України №563 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк».

20. 17 вересня 2014 року на підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №92 про початок процедури ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіну Любов Олександрівну.

21. Позивач звернулась до відповідача із заявою від 11.09.2014 про включення до переліку вкладників для передачі виконавчій дирекції Фонду гарантування для включення до реєстру вкладників ПАТ "Старокиївський банк".

22. Листом від 17.09.2014 відповідач повідомив позивача про те що договори банківського рахунку №7068 від 11.02.2013 року та банківського рахунку №8275 від 27 травня 2014 року визнано нікчемними відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

23. Вважаючи незаконними зазначені дії відповідача, позивач звернулась до суду з позовом.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

24. Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач є вкладником на підставі статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», і на неї поширюються гарантії вкладника неплатоспроможного банку. При цьому суди виходили з того, що відповідачем не доведено факту наявності причино-наслідкового зв`язку між правочинами, які укладено позивачем та неплатоспроможністю банку чи неможливістю виконання у зв`язку з такими правочинами зобов`язань перед іншими кредиторами, а належних та допустимих доказів, які б підтверджували недобросовісність позивача та його обізнаність щодо можливих неправомірних дій з боку третіх осіб на яких вказує відповідач суду останнім надано не було.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

25. У своїй касаційній скарзі відповідач наголошує, що фізичними особами було ініційовано процес фіктивного відкриття рахунків іншими фізичними особами для штучного зарахування коштів на них у розмірі, що не перевищує суму граничного розміру відшкодування. Укладання Позивачем лише договору банківського вкладу та договору банківського рахунку без фактичного внесення готівкових коштів в касу банку не є підставою для виникнення права на одержання відшкодування вкладу за Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

26. Позивач проти задоволення касаційної скарги заперечила, просила суд залишити рішення судів попередніх інстанцій без змін.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

27. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

28. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Закон № 4452-VI).

29. Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

30. Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

31. Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

32. Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

33. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

34. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

35. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

36. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

37. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад (від 10 грн.), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів ФГВФО у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється ФГВФО відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.

38. Суд касаційної інстанції зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

39. Як вже зазначено вище, судами встановлено, що 29.08.2014 за результатами роботи створеної Уповноваженою особою Комісії з перевірки договорів, складено протокол засідання комісії з перевірки договорів, призначеної наказом від 14.07.2014 № 30-А, яким вирішено надати на затвердження Уповноваженій особі перелік нікчемних договорів та інших правочинів (в електронному вигляді), виявлених за результатами перевірки.

40. За наслідками такої перевірки Уповноваженою особою прийнято наказ від 29.08.2014 №61, відповідно до якого зупинено перерахування/виплати за транзакціями і правочинами згідно переліку, який додається до цього наказу, а також визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори), згідно переліку, який додається до цього наказу (у тому числі щодо позивачів).

41. Судами попередніх також встановлено, що Уповноваженою особою не визначено конкретної підстави нікчемності правочинів, укладених між позивачами та ПАТ «Старокиївський банк», які передбачені статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

42. В той же час, у письмових запереченнях Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіна Л.О. посилається на те, що через відсутність грошових коштів в банку було неможливо відобразити в САБ (система автоматизації банку) видачу грошових коштів, у зв`язку з чим, на думку останньої, спочатку відображено фіктивні операції зі здійснення позивачами вкладів, після чого з`явилась можливість відображення фіктивних операцій по видачі грошових коштів «великим» вкладникам. В свою чергу, кошти на рахунки позивачів надходили внаслідок так званого «перекидання коштів» вкладу вказаних двох «великих» вкладників, в той час як фізичні особи з рахунків яких здійснено таке «перекидання» фактично не отримували готівкові кошти, а позивачі фактично їх не вносили до каси банку.

43. Отже, як вбачається з письмових заперечень Уповноваженої особи Пантіної Л.О. , позивачів не включено до переліку вкладників у зв`язку з визнанням нікчемними правочинів (договорів), оскільки кошти на рахунки позивачів надійшли внаслідок так званого «перекидання коштів» вкладу інших клієнтів банку, які за твердженням Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіної Л.О. відбулись у часі пізніше ніж вчинені позивачами правочини, шляхом внутрішньобанківських проводок, що свідчить про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання такими клієнтами банку відповідних сум та, відповідно, відшкодувань за рахунок Фонду.

44. Відповідно до положень статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

45. Частина третя статті 38 Закону № 4452-VI визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

46. Відповідно до частини четвертої статті 38 Закону № 4452-VI Фонд, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

47. З аналізу вищенаведеного слідує, що Уповноважена особа дійсно наділена правом перевірки вчинених (укладених) банком правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема щодо не включення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми вкладу.

48. Застосовуючи частину третю статті 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа, зобов`язані дотримуватися положень частини другої статті 19 Конституції України відповідно до якої, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

49. При цьому колегія суддів зазначає, що при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не на підставі рішення уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону №4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і прийняте відповідне рішення. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. При цьому, перелік передбачених частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення статті 228 ЦК України не можуть бути застосовані уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону № 4452-VI.

50. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 826/1476/15.

51. Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що підставою для визнання нікчемними вищевказаних правочинів слугували встановлені за наслідком проведеної перевірки висновки, що дані правочини порушують встановлений Законом публічний порядок відшкодування грошових коштів вкладникам неплатоспроможних банків та суперечать інтересам держави і суспільства відповідно до вимог статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та статті 228 ЦК України.

52. Разом з тим, уповноваженою особою всупереч приписам чинного законодавства не вказано конкретних підстави, визначені статтею 38 Закону № 4452-VI, з якими уповноважена особа пов`язує нікчемність правочинів (договорів) банківського вкладу позивачів.

53. Таким чином, з огляду на особливу правову природу діяльності уповноваженої особи обов`язковим є зазначення останнім конкретного пункту частини третьої статті 38 Закону №4452-VI, перелік яких є вичерпним. При цьому положення статті 228 ЦК України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону № 4452-VI.

54. Зокрема, частинами першою та другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

55. Разом з тим, така підстава нікчемності правочину, як порушення публічного порядку, не визначена частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI, відтак, застосування статті 228 ЦК України до спірних правовідносин є необґрунтованим.

56. Як наслідок, варто зауважити, що положення статті 228 ЦК України щодо нікчемності правочину не можуть бути застосовані Фондом чи уповноваженою особою при здійсненні власних функцій щодо виявлення та віднесення правочину до нікчемних у порядку статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

57. Зокрема, частинами першою та другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

58. Разом з тим, така підстава нікчемності правочину, як порушення публічного порядку, не визначена частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI, відтак, застосування статті 228 ЦК України до спірних правовідносин є необґрунтованим.

59. Більш того, спірний правочин було укладено між позивачем та банком навіть ще до визнання ПАТ «Старокиївський Банк» неплатоспроможним та до введення тимчасової адміністрації.

60. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач є вкладником у розумінні приписів статті 2 Закону №4452-VI, вклад розміщено на рахунках в ПАТ "Старокиївський Банк" до запровадження тимчасової адміністрації, а тому підпадає він під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI. При цьому Уповноваженою особою не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Старокиївський банк» , які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до приписів Закону №4452-VI.

61. Отже, позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду для подання до Фонду додаткової інформації щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Старокиївський банк» за рахунок Фонду.

62. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 (справа № 802/351/16-а).

63. Стосовно позовної вимоги про скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк" Пантіної Людмили Олександрівни щодо визнання нікчемним договору банківського рахунку № 7068, укладеного ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та Публічним акціонерним товариством "Старокиївський Банк" 11.02.2013 року та договору банківського рахунку № 8275, укладеного ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та Публічним акціонерним товариством "Старокиївський Банк" 27.05.2014, колегія суддів зазначає наступне.

64. Правочин може бути нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частина 2 статті 215 Цивільного кодексу України та частина 3 статті 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів ПАТ «Старокиївський Банк» із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

65. Така позиція відображена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 (справа № 910/12294/16).

66. Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й вкладників банку), тому не може порушувати будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу.

67. Таким чином, провадження в даній частині позовних вимог підлягає закриттю.

68. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених ст. 238 КАС України, а саме якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

69. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 345, 354, 356 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни задовольнити частково.

2. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.04.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2017 у справі №826/4618/16 скасувати в частині задоволенні позовних вимог про скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк" Пантіної Людмили Олександрівни щодо визнання нікчемним договору банківського рахунку №7068, укладеного ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та Публічним акціонерним товариством "Старокиївський Банк" 11.02.2013 року та договору банківського рахунку №8275, укладеного ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та Публічним акціонерним товариством "Старокиївський Банк" 27.05.2014. В цій частині вимог - закрити провадження у справі.

3. В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.04.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2017 у справі №826/4618/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя І.В. Желєзний