Справа № 826/7292/18
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7292/18 Суддя (судді) першої інстанції: Келеберда В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Беспалова О.О., Ключковича В.Ю.

за участю секретаря судового засідання Цюпка Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 24 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області до Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» про застосування заходів реагування,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом, в якому просив застосувати до Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна", розташованого за адресою: м.Миколаїв, вул. 2 Військова, 22, захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об`єкта, будівлі, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. На думку апелянта, судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідачем усунуто лише 8 порушень із 17, у разі не усунення яких можуть виникати надзвичайні ситуації, аварії чи пожежі, що безпосередньо перешкоджають забезпечення безпеки роботи об`єкту, безпеки дітей, викладачів, співробітників та обслуговуючого персоналу у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; своєчасності виявлення надзвичайної ситуації, пожежі, до набуття нею значних масштабів; ліквідації пожежі або надзвичайної ситуації та їх наслідків.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому підтримав позицію суду першої інстанції, вказавши, що не усунуто лише два недоліки, які неможливо виконати без погодження та спільного фінансування з Управлінням освіти миколаївської області, який є власником майна.

Позивач належний чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з 13 по 16 квітня 2018 року на підставі наказу від 30 березня 2018 року № 172 уповноваженими представниками Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області проведено позапланову перевірку додержання (виконання) вимог законодавства у сферах цивільного захисту, техногенної і пожежної безпеки Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна", зокрема, перевірено будівлю за адресою: м. Миколаїв, вул. 2 Військова, 22 .

За результатами проведеної перевірки 16 квітня 2018 року складено Акт позапланової перевірки щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сферах цивільного захисту, техногенної і пожежної безпеки № 55, в якому зафіксовано виявлення таких порушень:

1) з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів (у розподільчих коробках) виконані не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (болтових, гвинтових тощо), а саме: в кабінеті біології та в підвалі (порушено пункт 1.6 глави 1 розділу ІV Правил № 1417, згідно з вимогами якого з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів мають здійснюватися за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів);

2) не надано підтверджуючих документів стосовно забезпечення захистом від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів будівлі та споруд (порушено пункт 1.21 глави 1 розділу ІV Правил № 1417 та додаток А ДСТУ Б В.2.5-38:2008, відповідно до якого захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірку необхідно виконувати відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд");

3) допускається підвішування світильника безпосередньо на струмопровідні проводи в підвалі (порушено пункт 1.18 глави 1 розділу ІV Правил № 1417, згідно з вимогами якого підвішування світильників безпосередньо на струмопровідні проводи, обгортання електроламп і світильників папером, тканиною та іншими горючими, експлуатація їх зі знятими ковпаками (розсіювачами);

4) допускається улаштування та експлуатація тимчасових електромереж, а саме: в приміщенні деканату права та в приміщенні соціально-інформаційних технологій (порушено пункт 1.8 глави 1 розділу ІV Правил № 1417, згідно з вимогами якого улаштування та експлуатація тимчасових електромереж забороняються. Винятком можуть бути тимчасові електромережі, які живлять ілюмінаційні установки, а також електропроводки в місцях проведення будівельних, тимчасових ремонтно-монтажних та аварійних робіт);

5) допускається використання електрощитової не за призначенням, зберігання в ній горючих матеріалів та розміщення сторонніх предметів (порушено пункт 2.12 глави 2 розділу ІІІ Правил №1417, згідно з вимогами яких забороняється використовувати горища, технічні поверхи й приміщення (у тому числі вентиляційні камери, електрощитові) не за призначенням, розміщувати в них виробничі і складські дільниці, засмічувати та захаращувати їх сторонніми предметами);

6) евакуаційні виходи з 3-го поверху не забезпечено евакуаційним освітленням (порушено пункти 2.31, 2.32 глави 2 розділу ІІІ Правил №1417, згідно з якими сходові клітки, внутрішні відкриті та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації мають бути забезпечені евакуаційним освітленням. Світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей);

7) за наявності людей у приміщеннях двері додаткового евакуаційного виходу зі спортзалу закриті (забито цвяхами), (порушено пункти 2.27, 2.37 глави 2 розділу ІІІ Правил №1417, згідно з вимогами яких за наявності людей у приміщенні двері евакуаційних виходів можуть зачинятися лише на внутрішні запори, які відчиняються зсередини без ключа);

8) двері 2-го евакуаційного виходу з 2-го поверху, що виходить на сходову клітку та двері з актової, що виходить на задній двір відчиняються не в напрямку виходу з приміщень (порушено пункти 2.27 глави 2 розділу ІІІ Правил 1417, згідно з вимогами якого двері на шляхах евакуації повинні відчинятися в напрямку виходу з будівель (приміщень);

9) допускається зменшення розміру евакуаційного виходу, а саме: двері 2-го евакуаційного виходу з 2-го поверху, що виходить на сходову клітку та двері з актового залу, у просвіті менше ніж 0,8 м по ширині (фактично - 0,6 м.), (порушено пункти 2.23 глави 2 розділу ІІІ Правил №1417 та пункт 7.2.7 ДБН В.1.1-7:2016, згідно з вимогами якого забороняється зменшувати кількість та розміри евакуаційних виходів з будівель і приміщень, класи вогнестійкості несучих та огороджувальних конструкцій, застосувати будівельні матеріали з вищими показниками пожежної небезпеки, змінювати інженерні та планувальні рішення й умови освітлення згідно з нормованою вимогою);

10) допускається захаращення евакуаційних проходів гіпсокартонними перегородками на виходах зі сходових клітин (порушено пункти 2.24, 2.37 глави 2 розділу ІІІ Правил № 1417, згідно з вимогами яких не допускається захаращувати шляхи евакуації меблями, обладнанням, різними матеріалами);

11) допускається влаштування приміщення під сходовою клітиною на шляху евакуації з першого поверху, що виходить на задній двір (порушено пункт 2.37 глави 2 розділу ІІІ Правил №1417, згідно з вимогами якого забороняється улаштовувати у сходових клітках приміщення будь-якого призначення (кіоски), обладнання);

12) допускається експлуатація грат на вікнах першого поверху, які не розкриваються, не розсуваються та не знімаються (порушено пункт 2.16 глави 2розділу ІІІ Правил №1417, відповідно до якого у разі необхідності встановлення на вікнах приміщень, де перебувають люди, грат останні повинні розкриватися, розсуватися або зніматися. Під час перебування в цих приміщеннях людей грати мають бути відчинені (зняті);

13) не надано підтверджуючі документи стосовно показників щодо пожежної безпеки, а саме: оздоблення стін (вагонка) та стелі (Армстронг) на шляхах евакуації (порушено пункт 9 розділу ІІ Правил №1417, відповідно до якого показники горючості оздоблення стін (вагонки) повинна відповідати вимогам пожежної безпеки);

14) не проведено технічне обслуговування пожежних кранів-комплектів і перевірку на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування (порушено підпункт 9 пункту 2.2 главу 2 розділу V Правил №1417, згідно з вимогами якого пожежні кран-комплекти не рідше одного разу на рік підлягають технічному обслуговуванню і перевірці на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування. Пожежні кран-комплекти повинні постійно бути справними і доступними для використання);

15) пожежний щит на території об`єкту не забезпечений комплектом засобів пожежогасіння: вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом гак - 2 шт., лопати - 2 шт., сокири - 2 шт. (порушено підпункт 3.11 главу 3 розділу V Правил №1417, згідно з вимогами якого до комплекту засобів пожежогасіння, які розміщуються на пожежному щиті, входять: вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лопати - 2 шт., сокири - 2 шт.);

16) дерев`яні елементи горищних покриттів (кровки, лати) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності (порушено пункт 2.5 глави 2 розділу ІІІ Правил №1417, згідно з вимогами якого у будинках, крім будинків V ступеня вогнестійкості, дерев`яні елементи горищних покриттів (кровки, лати) повинні оброблятися засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності);

17) приміщення не обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту" (системами автоматичної пожежної сигналізації та системою оповіщення людей про пожежу) (порушено пункт 1.2 глави 1 розділу V Правил та пункт 5.1 пункту 7.2 таблиці А1, пункт 4 таблиці Б1 ДБН В.2.5-56:2014, згідно з вимогами якого будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту").

Вважаючи, що мають місце порушення пожежної безпеки, які становлять загрозу життю та здоров`ю людей, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що оскільки на час розгляду данної справи доводи позивача щодо переліку встановлених порушень вже не відповідають дійсності, так як відповідачем частково усунено виявлені порушення, а дійсний стан дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки можливо встановити лише на підставі повторної позапланової перевірки щодо додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки на виконання припису №А/55 від 20.04.2018, тому, доводи позивача щодо наявності підстав для застосування заходів реагування є необґрунтованими й такі вимоги передчасними.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом цивільного захисту України, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», який визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

В силу вимог ч.7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно зі ст.70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Згідно з ч. 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Відповідно до частини 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Згідно підпункту 12 частини 1 статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Частиною 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Отже, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд.

Колегія суддів звертає увагу, що пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю (п. 33 ч.1 ст. 1 Кодексу Цивільного захисту України).

Відповідно до п.24 вказаної статті надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.

Згідно із пунктом 26 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров`ю людей виникає не лише при наявності порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що безпосередньо можуть до неї призвести, а й при наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від впливу небезпечних чинників при вже виниклій пожежі. Отже, настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі або надзвичайної ситуації з обставинами, які можуть призвести до займання, розповсюдження вогню та вплив небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур) створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Отже, законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Колегія суддів зауважує, що під час проведення перевірки позивачем виявлено ряд порушень, які створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей, які працюють, перебувають в закладі освіти, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі та є обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 №1417 затверджено Правила пожежної безпеки в Україні (далі - Правила №1417), які є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Відповідно до пункту 4 Правил пожежної безпеки в України, пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Згідно п.1.2 розділу V Правил №1417, будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту".

Відповідно до п. 4 розділу І Правил № 1417, пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Пунктом 2.5. розділу ІІІ Правил №1417 передбачено, що у будинках, крім будинків V ступеня вогнестійкості, дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) повинні оброблятися засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності.

Необхідність обробки засобами вогнезахисту дерев`яних елементів інших конструкцій будинків визначається відповідними нормативними документами за видами будинків.

Крім того, п. 2.23 розд. ІІІ Правил №1417 визначено, що забороняється зменшувати кількість та розміри евакуаційних виходів з будівель і приміщень, класи вогнестійкості несучих та огороджувальних конструкцій, застосовувати будівельні матеріали з вищими показниками пожежної небезпеки, змінювати інженерні та планувальні рішення й умови освітлення згідно з нормованою вимогою.

В силу п. 2.2 розд. V Правил №1417 система внутрішнього протипожежного водопроводу повинна відповідати таким вимогам, зокрема, пожежні кран-комплекти не рідше одного разу на рік підлягають технічному обслуговуванню і перевірці на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування. Пожежні кран-комплекти повинні постійно бути справними і доступними для використання

Положеннями п. 2.27 розд. ІІІ Правил №1417 передбачено, що двері на шляхах евакуації повинні відчинятися в напрямку виходу з будівель (приміщень).

Отже, порушення, які були виявлені під час позапланової перевірки будівель навчального закладу, є такими, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, відтак є достатньою та самостійною підставою для застосування до відповідача заходів реагування саме у вигляді зупинення експлуатації об`єктів.

Відповідач під час розгляду справи судом першої інстанції зазначав про усунення частково виявлених порушень, та про те, що деякі порушення усунені частково, а деякі перебувають в процесі усунення.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідачем в апеляційній скарзі також зазначено, що ним було усунуто частину порушень, однак зазначає, що факт усунення підконтрольною установою порушень вимог пожежної безпеки перевіряється уповноваженим органом на підставі заяви підконтрольної установи та додатково поданих документів, за наслідками такої перевірки складається акт, який свідчить про усунення або не усунення порушень пожежної безпеки, які були виявлені раніше.

Разом з тим, відповідачем до суду не було надано акту перевірки, проведеної з питань усунення раніше виявлених вказаних порушень вимог пожежної безпеки, тому на думку суду, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на користь повного усунення виявлених порушень.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що сам факт вжиття відповідачем дій для усунення таких порушень як забезпечення захистом від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів будівлі та споруд (порушено пункт 1.21 глави 1 розділу ІV Правил № 1417 та додаток А ДСТУ Б В.2.5-38:2008, відповідно до якого захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірку необхідно виконувати відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд"); дерев`яні елементи горищних покриттів (кровки, лати) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності (порушено пункт 2.5 глави 2 розділу ІІІ Правил №1417, згідно з вимогами якого у будинках, крім будинків V ступеня вогнестійкості, дерев`яні елементи горищних покриттів (кровки, лати) повинні оброблятися засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності); приміщення не обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту" (системами автоматичної пожежної сигналізації та системою оповіщення людей про пожежу) (порушено пункт 1.2 глави 1 розділу V Правил та пункт 5.1 пункту 7.2 таблиці А1, пункт 4 таблиці Б1 ДБН В.2.5-56:2014, згідно з вимогами якого будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту") , не може свідчити про повне усунення порушень норм пожежної та техногенної безпеки, а тому не може розцінюватись як обставина, що свідчить про відсутність необхідності для вжиття заходів реагування.

Наразі, колегія суддів зауважує, що відсутність системи пожежної сигналізації та системи оповіщення про пожежу є надзвичайно важливими протипожежними засобами, які впливають на швидкість евакуації людей та прискорення реагування співробітниками ДСНС у разі виникнення надзвичайної ситуації у приміщенні, що в своє чергу призведе до своєчасного врятування життя людей.

Також, колегія суддів зазначає, що оброблення дерев`яних елементів горищного покриття засобами вогнезахисту також дає додатковий час для витримки крівлі корпусу під час пожежі, що в свою чергу, у разі виникнення надзвичайної ситуації, також впливає на рятування життя та здоров`я людей.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник відповідача також підтвердив, що вказані два порушення ним не були усунуті, оскільки вимоги в цій частині неможливо виконати без погодження та спільного фінансування з Управлінням освіти миколаївської області, який є власником майна.

Колегія суддів звертає увагу, що мета застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) полягає в убезпеченні людей від можливої небезпеки. Разом з тим, форма такого захисту повинна бути розумною, не порушувати прав відповідача і не повинна перешкоджати власнику (користувачу) вживати заходів до усунення виявлених порушень.

Поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

Колегія суддів вважає, що виявлені позивачем порушення безумовно пов`язані з ризиком настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі та є обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню, перешкоджанню завчасному виявленню пожежі, повідомленню (оповіщенню) про пожежу, а також оперативній евакуації людей на ранній стадії виявлення пожежі.

Крім того, застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень, є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

В свою чергу, навіть при частковому усуненню порушень відповідачем, існування хоча б одного істотного порушення, що створює загрозу життю та/або здоров`ю людей є самостійною підставою для застосування заходів реагування.

Посилання відповідача не необхідність узгодження дій стосовно встановлення системи пожежної сигналізації і оповіщення про пожежу та оброблення дерев`яних елементів горищного покриття засобами вогнезахисту із Управлінням освіти миколаївської області в жодному разі не свідчить про відсутність потенційної загрози життю та здоров`ю людей.

З огляду на викладені обставини за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів доходить висновку про наявність визначених чинним законодавством України підстав для застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" до повного усунення порушень, оскільки виявлені порушення створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, колегія суддів доходить висновку, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2018 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 24 грудня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області до Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» про застосування заходів реагування - задовольнити.

Застосувати до Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» () заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об`єкта, будівель, розташованих за адресою: м . Миколаїв, вул.2 Військова, 22 , до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері протипожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті від 16 квітня 2018 року №55.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 16 липня 2019 року

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді О.О.Беспалов

В.Ю.Ключкович