Справа № 200/656/19-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року справа №200/656/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Казначеєва Е.Г., Ястребової Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Святодух О.Б.,

представника відповідача Тичиніна Я.Д.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року у справі №200/656/19-а (головуючий І інстанції Дмитрієв В.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання дій неправомірними, скасування наказів, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати незаконними дії відповідача щодо не встановлення їй у листопаді 2018 року преміальної винагороди; скасувати наказу в.о начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №4096/1 від 21 листопада 2018 року «Про не встановлення у листопаді 2018 року преміальної винагороди ОСОБА_1 »; зобов`язати нарахувати позивачу преміальну винагороду за жовтень 2018 року у розмірі 180% від посадового окладу. (а.с.1-4)

У лютому 2019 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати незаконними дії відповідача щодо не встановлення їй у листопаді та грудні 2018 року преміальної винагороди; скасувати накази в.о начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №4671/1, №4672/1 від 19 грудня 2018 року про невстановлення за листопад та грудень 2018 року преміальної винагороди ОСОБА_1 ; зобов`язати нарахувати позивачу преміальну винагороду за листопад та грудень 2018 року у розмірі 180% від посадового окладу. (а.с.115-119)

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.02.2019 року справи за обома позовами об`єднано в одне провадження (а.с.185)

В обґрунтування позову зазначила, що відповідач протиправно позбавив позивача преміальної винагороди з жовтня по грудень 2018 року, фактично застосував дисциплінарну відповідальність до позивача з грубим порушенням порядку притягнення державних службовців до дисциплінарної відповідальності.

При цьому відповідач повинен навести конкретні факти допущеного працівником невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків. Між тим, описова частина спірних наказів не містить визначення які саме дисциплінарні проступки вчинила позивач.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення, прийняти постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Підставою для позбавлення преміальної винагороди позивачу визначено безвідповідальне та недбале здійснення своїх організаційно-розпорядчих функцій. Тобто, фактично її звинуватили в скоєнні дисциплінарного проступку. При цьому відповідач повинен навести конкретні факти допущеного невиконання або неналежного виконання позивачем покладених на неї трудових обов`язків. Між тим, описова частина наказу №4096/1 від 21.11.2018 року не містить визначення таких фактів.

В положенні про преміювання не міститься норми, за якою працівнику може бути зменшений розмір премії або повністю позбавлено премії за порушення виконавської дисципліни, про що працівник повинен бути заздалегідь повідомлений.

Суд першої інстанції не надав оцінку тому, що обставини, визначені в поданні про позбавлення позивача премії за жовтень-грудень 2018 року, не відповідають дійсності, оскільки позивач сумлінно виконували свої обов`язки. ОСОБА_2 позбавила позивача премії за грудень 2018 року внаслідок особистих неприязних стосунків до позивача. Крім цього, ОСОБА_2 , не дочекавшись розгляду дисциплінарною комісією доручення начальника управління щодо ініціювання дисциплінарних проваджень в зв`язку з можливим неналежним виконанням посадових обов`язків в тому числі і позивачем, позбавила позивача премії за грудень 2018 року, тобто фактично взяла на себе функції дисциплінарної комісії та фактично застосувала до позивача дисциплінарне стягнення.

Представник відповідача заперечував проти її задоволення.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 з 19 лютого 2015 року по 19 грудня 2018 року проходила державну службу на посаді начальника відділу планово-фінансової діяльності управління фінансового та матеріально технічного забезпечення Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.(а.с.6-9)

Наказом в.о начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №4096/1 від 21 листопада 2018 року ОСОБА_1 не встановлено у листопаді 2018 року преміальну винагороду за результатами роботи у жовтні 2018 року (а.с.10)

Підставою не встановлення премії визначено п.4.1 розділу 4 Положення про преміювання, надання матеріальної допомоги, встановлення надбавок та виплат за додаткове навантаження працівникам Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на 2018 рік, затвердженого наказом ГТУЮ у Донецькій області №78/2 від 27.03.2018 року (далі - Положення №78/2)

Наказом в.о начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №4671/1 від 19 грудня 2018 року ОСОБА_1 не встановлено преміальну винагороду за результатами роботи у листопаді 2018 року (а.с.198-201)

Наказом в.о начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №4672/1 від 19 грудня 2018 року ОСОБА_1 не встановлено преміальну винагороду за результатами роботи у грудні 2018 року (а.с.141-142)

Накази прийняті на підставі подань начальника управління фінансового та матеріально-технічного забезпечення Головного територіального управління юстиції у Донецькій області-головного бухгалтера ОСОБА_2 (а.с.11-14, 134-140, 211-217) та мотивовані тим, що позивачем допущено безвідповідальне та недбале ставлення до виконання своїх посадових обов`язків, фактичне ігнорування усних та письмових доручень керівника, відсутність ініціативи в роботі, незацікавленість в досягнення кінцевого позитивного результату, суто формальний підхід до вирішення поставлених завдань.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що премія не є обов`язковою складовою заробітної плати державного службовця, преміювання працівника є правом керівника, а не його обовязком, реалізація якого безпосередньо залежить від особистого вкладу працівника в загальні результати роботи.

Спірним наказам передували подання безпосереднього керівника позивача про неналежне виконання нею службових обовязків, тому оскаржувані накази прийняті на підставі, в межах та у спосіб визначений чинним законодавством України.

Оцінка суду.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст..50 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889 (далі - Закон №889) держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи.

Заробітна плата державного службовця складається з:

1) посадового окладу;

2) надбавки за вислугу років;

3) надбавки за ранг державного службовця;

4) виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця;

5) виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків за вакантною посадою державної служби за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою;

6) премії (у разі встановлення).

За результатами роботи та щорічного оцінювання службової діяльності державним службовцям можуть встановлюватися премії. До премій державного службовця належать:

1) премія за результатами щорічного оцінювання службової діяльності;

2) місячна або квартальна премія відповідно до особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу.

При цьому загальний розмір премій, передбачених пунктом 2 цієї частини, які може отримати державний службовець за рік, не може перевищувати 30 відсотків фонду його посадового окладу за рік.(….)

На підставі частини п`ятої ст..52 Закону №889 премії виплачуються в межах фонду преміювання залежно від особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу.

Типове положення про преміювання затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері трудових відносин, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Встановлення премій державним службовцям здійснюється керівником державної служби відповідно до затвердженого ним Положення про преміювання у відповідному державному органі, погодженого з виборним органом первинної профспілкової організації (за наявності).

Наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 27.03.2018 року №78/2 затверджено Положення про преміювання, надання матеріальної допомоги, встановлення надбавок та виплат за додаткове навантаження працівникам Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на 2018 рік (далі-Положення №78/2).

Розділом IV Положення №78/2 визначено порядок та умови невиплати премії державним службовцям.

Так, згідно п.4.1 Положення №78/2 за неналежне виконання службових обовязків, порушення службового розпорядку, порушення строків виконання доручень, неякісну підготовку матеріалів тощо державним службовцям премія не встановлюється.

За приписами п. 4.2 Положення №78/2 керівники самостійних структурних підрозділів апарату головного управління, керівники відділів державної виконавчої служби, відділів державної реєстрації актів цивільного стану у регіоні мають право не пізніше 15 числа кожного місяця або 15 числа останнього місяця кварталу вносити начальнику головного управління подання щодо не нарахування підлеглим працівникам премії у разі наявності підстав, передбачених п. 4.1 цього Положення.

Пунктом 4.5 Положення №78/2 визначено, що рішення щодо не встановлення місячної або квартальної премії керівникам самостійних структурних підрозділів апарату головного управління приймаються начальником головного управління, про що видається відповідний наказ.

Таким чином, умовою невиплати державному службовцю премії є наявність відповідного наказу начальника головного управління щодо не встановлення премії державному службовцю, якому передує наявність подання керівника структурного підрозділу начальнику головного управління, внесеного не пізніше 15 числа кожного місяця (щодо місячних премій).

Як визначено п.2.5 Положення №78/2 розмір місячної або квартальної премії державного службовця залежить від його особистого внеску в загальний результат роботи державного органу з урахуванням таких критеріїв: ініціативність у роботі; якість виконання завдань, визначених положеннями про державний орган, самостійний структурний підрозділ, у якому працює державний службовець, його посадовою інструкцією, а також дорученнями керівництва відповідного державного органу та безпосереднього керівника державного службовця; терміновість виконання завдань; виконання додаткового обсягу завдань (участь у провадженні національних реформ, роботі комісій, робочих груп тощо).

Таким чином, премія не є обов`язковою складовою заробітної плати державного службовця, при її нарахуванні керівником структурного підрозділу враховуються критерії, зазначені у п.2.5 Положення №78/2, залежно від особистого внеску державного службовця в загальний результат державного органу.

Як свідчать матеріали справи, наказам про не встановлення премії ОСОБА_1 за жовтень, листопад, грудень 2018 року передували подання начальника структурного підрозділу головного управління ОСОБА_2 - безпосереднього керівника позивача, внесені в.о. начальника Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не пізніше 15 числа кожного місяця, як вимагають приписи Положення №78/2.

Підставою для позбавлення позивача премії зазначено безвідповідальне ставлення до виконання своїх посадових обов`язків, ігнорування усних та письмових доручень керівника, відсутність ініціативи в роботі, незацікавленість в досягненні кінцевого позитивного результату, формальний підхід до вирішення поставлених завдань тощо.

Тобто, безпосередній керівник позивача звернувся з поданням про не встановлення позивачу премі ї з огляду на особистий внесок позивача в загальний результат роботи управління, а саме - неналежне виконання ОСОБА_1 своїх службових обов`язків.

Відповідно до подання в.о. начальника ГТУЮ у Донецькій області видав спірні накази.

Таким чином, оскаржувані накази прийняті на підставі, в межах та у спосіб, визначений чинним законодавством України - Законом №889 та Положенням №78/2.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що відсутні обставин, які визначені в поданнях як підстави позбавлення позивача премії, оскільки позивач сумлінно виконували свої обов`язки, суд визначає, що оцінка наявності або відсутності критеріїв, визначених п.2.5 Положення №78/2 є дискреційними повноваженнями та визначаються виключною компетенцією суб`єкта владних повноважень - відповідача.

Внаслідок зазначеного суд не наділений правом оцінювати правильність, повноту та вмотивованість визначення безпосереднім керівником позивача підстав позбавлення ОСОБА_1 премії в жовтні-грудні 2018 року.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискреційні повноваження (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень.

Також позивачем не надано жодного доказу того, що позбавлення її преміальної винагороди є наслідком неприязних стосунків з боку її безпосереднього керівника.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про фактичне застосування безпосереднім керівником до позивача дисциплінарного стягнення шляхом позбавлення премії, оскільки рішення про не виплату премії приймає не безпосередній керівник позивача, який тільки вносить подання, а начальник головного управління.

Є неприйнятними доводи позивача, про відсутність в положенні про преміювання норми, за якою працівнику може бути зменшений розмір премії або повністю позбавлено премії за порушення виконавської дисципліни, - оскільки ці доводи спростовуються Розділом IV Положення №78/2, яке до теперішнього часу є діючим.

Підсумовуючи вищевикладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року у справі №200/656/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року у справі №200/656/19-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 16 липня 2019 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 липня 2019 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Е.Г. Казначеєв

Л.В. Ястребова