Справа № 569/16149/18
Суддя: Смолій Л. Д.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Смолій Л.Д.

при секретарі Хлуд І.П.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 Батальйону УПП в м. Рівному ДПП Ширко М.В. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до інспектора роти № 1 Батальйону УПП в м. Рівному ДПП Ширко М.В. про скасування постанови серії АР № 685643 від 12 жовтня 2017 року, в якому просить визнати протиправною та скасувати вказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просив поновити йому строк звернення до суду з позовом, оскільки копію оскаржуваної постанови отримав лише 27.08.2018 року, позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовільнити. Зазначив, що притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП за порушення п. 31.3. «Б» ПДР України, а саме за керування транспортним засобом, який підлягає обов`язковому технічному контролю, та своєчасно його не пройшов. Зазначає, що вимог ПДР ним не порушено, оскільки його транспортний засіб не віднесений до категорії транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, його автомобіль Фіат Скудо відноситься до типу фургон маловантажний В, має повну масу 2135, що не перевищує 3500 кг. Даний транспортний засіб для перевезення пасажирів або вантажів, з метою отримання прибутку, не використовується та не використовувався.

Представник відповідача ОСОБА_2 О.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, вказала, що транспортний засіб позивача є вантажним, а тому підлягає обов`язковому технічному контролю. Окрім того, зазначила, що позивачем пропущено строк звернення до суду, оскільки копія постанови, яка надіслана йому поштовим зв`язком, була ним отримана 20.11.2017 року. Просила залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 .

Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку, цей строк за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.

Частиною 1 ст. 168 КАС України передбачено, що позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивач ОСОБА_1 просить поновити строк звернення до суду з позовом у зв`язку з тим, що копію постанови отримано ним 27 серпня 2018 року у Рівненському районному відділенні поліції.

З копії постанови АР № 685643 відносно ОСОБА_1 вбачається, що останній від підпису та отримання копії постанови відмовився. Копію постанови надіслано ОСОБА_1 поштою (вих.. № 15607/41/302017 від 12.10.2017 року)

Згідно списку № 4614 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, відправником яких є Управління патрульної поліції Терещуку В. ОСОБА_3 надіслано рекомендований лист за адресою АДРЕСА_1 12 з трек-номером 471.

Відповідно до інформації із сайту «Укрпошти» поштове відправлення з трек-номером 471 вручено особисто 20.11.2017 року.

Проте, на підтвердження того, що ОСОБА_1 особисто отримано копією надісланої постанови представником відповідача не надано суду копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке містить дані про вручення кореспонденції та про особу якій вона вручена. А отже з достовірністю стверджувати, що саме ОСОБА_1 отримав надісланий лист неможливо. Окрім того, варто зауважити, що копія постанови надіслана на адресу АДРЕСА_1 , в той час як позивач проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Зважаючи на викладене, вказану позивачем причину пропуску строку звернення до суду суд вважає поважною та з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача поновлює ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом.

З копії постанови АР № 685643 від 12.10.2017 року про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 12.10.2017 року о 01 год. 50 хв. на 368 км а/д Київ-Чоп керував транспортним засобом Фіат Скудо, номерний знак НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю та своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.3 «Б» ПДР України.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як передбачено ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Частиною 3статті 121 КУпАПвстановлена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Пунктом 31.3.б.Правил дорожнього руху передбачена заборона експлуатації транспортних засобів, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до Постанови КМУ від 08 травня 1993 року № 340 «про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами транспортні засоби вагою до 3500 кг і кількістю сидячих місць, крім сидіння водія, не більше восьми відносяться лише до категорії В, тобто до легкових автомобілів.

Згідно зі ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Таким чином, із вказаних вимог закону вбачається, що обовязковому технічному контролю не підлягають легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, а також і вказані транспортні засоби із строком експлуатації до двох років.

В оскаржуваній постанові не зазначено на підставі яких саме відомостей було зроблено висновок про те, що автомобіль «Fiat Scudo», д.н.з НОМЕР_1 , яким керував позивач, підлягає обовязковому технічному контролю.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль «Fiat Scudo», д.н.з НОМЕР_1 , яким керував позивач ОСОБА_1 , належить йому, є фургоном малотоннажним В, з повною масою 2135, масою без навантаження 1395, що вказує на те, що такий автомобіль не підпадає під категорію автомобілів, яким необхідно проходити обов`язковий технічний контроль.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною, при винесенні оскаржуваної постанови не були з`ясовані всі обставини справи, а тому позовні вимоги в частині скасування постанови є обгрунтованими.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

За вищевикладених обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 121 КпАП України, ст.ст. 72-77, 245-246, 250,295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до інспектора роти № 1 Батальйону УПП в м. Рівному ДПП Ширко М.В. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 Батальйону УПП в м. Рівному ДПП Ширко М.В. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Визнати протиправною постанову серії АР № 685643 від 12 жовтня 2017 року про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за порушення ч.3 ст. 121 КУпАП та скасувати її, справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду безпосередньо або через Рiвненський мiський суд Рівненської області.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: інспектор роти № 1 батальйону СПП в м. Рівному ДПП Ширко М.В. м. Рівне, вул.. Ст. Бандери, 14а.

Суддя -