Справа № 750/2495/19
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 750/2495/19 Суддя (судді) першої інстанції: Кашпур О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Літвіної Н.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Лисенко І.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України до Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області про визнання неправомірною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області і просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця УДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 18.02.2019 ВП № 57180048, якою на Управління накладено штраф в розмірі 10200,00 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення від 23 квітня 2019 року та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як свідчать обставини справи, постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.06.2017 у справі №750/5563/17 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені та, в тому числі, зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок у бік збільшення раніше призначеного ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453- VI з урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, із збереженням 90 % суддівської винагороди, з 01 травня 2017 року, включивши до заробітної плати для розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці матеріальну допомогу на оздоровлення, та проводити його виплату без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, за виключенням фактично проведених з 01 травня 2017 року виплат. Вказана постанова набрала законної сили 13.12.2017.

На виконання вказаної постанови суду, 02.08.2017 позивачем проведено ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що підтверджується відповідним розпорядженням, протоколом та банківськими відомостями.

Також, відповідно до поданої стягувачем заяви від 31.07.2018 Чернігівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України перераховано щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 01.08.2018, з урахуванням суддівської винагороди, зазначеної у довідці Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 №04-16/20876/18 (а.с. 9, 11).

10.09.2018 головним державним виконавцем розглянуто заяву ОСОБА_1 про примусове виконання виконавчого листа №750/5563/17, виданого 31.07.2017 Деснянським районним судом м. Чернігові, та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57180048 (а.с. 54).

24.09.2018 стягувач звернувся до Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області із заявою, в якій просив прийняти всі заходи для виконання вищевказаної постанови Деснянського районного суду м. Чернігова, які передбачені законодавством, а при необхідності порушити клопотання про притягнення посадових осіб до відповідальності, включно до кримінальної (а.с. 58). Заява мотивована тим, що постанова суду виконувалась боржником добровільно до 01.08.2018. Із вказаної дати її виконання незаконно припинено з посиланням на те, що настав новий період перерахування довічного грошового утримання, з урахуванням зміни прожиткового мінімуму з 1600,00 грн. та 1762,00 грн. Однак, такі дії боржника стягувач вважає протиправними, оскільки у постанові суду від 26.06.2017 не визначений кінцевий період її дії і вона є чинною як зараз, так і на майбутній час.

Листом від 08.10.2018 за №24174/14 Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України повідомило відповідача про добровільне виконання судового рішення до відкриття виконавчого провадження та зазначило, що боржником здійснено перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного грошового утримання судді у відставці з урахуванням 1/12 частини матеріальної допомоги на оздоровлення, згідно з довідкою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.05.2017 №13. Крім того, щомісяця до 01.08.2018 стягувачу виплачено розмір щомісячного грошового утримання, розрахованого з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення. Вважає, що оскільки рішення суду не зобов`язує Управління включити у розмір суддівської винагороди стягувача суму 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення згідно довідки Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.08.2018 №04-16/22200/18, та спір про врахування у суддівську винагороду сум матеріальної допомоги після зміни грошового утримання суддям у 2018 році не досліджувався і не вирішувався судом, вимога виконавця є незаконною (а.с. 60-61).

18.10.2018 Головним територіальним управлінням юстиції у Чернігівської області винесено постанову про накладення на Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин в сумі 5100,00 грн. (а.с. 62).

Вказану постанову про накладення штрафу рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.12.2018 по справі № 750/11551/18, яке набрало законної сили, визнано правомірною та відмовлено у її скасуванні (а.с. 65-67, 68).

18.02.2019 стягувач - ОСОБА_1 звернувся до начальника відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області з заявою про застосування до боржника штрафних санкцій за невиконання рішення суду (а.с. 69).

18.02.2019 державним виконавцем винесено постанову по ВП № 57180048 про накладення штрафу у подвійному розмірі на боржника за невиконання рішення суду у розмірі 10200,00 грн (а.с.71).

Не погоджуючись з винесеною відповідачем постановою про накладення штрафу від 18.02.2019, Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України звернулось до суду з відповідним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що Чернігівським ОУПФ з 01.08.2018 припинено виконання постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.06.2018 у справі №750/5563/18, щодо якої на підставі виконавчого листа №750/5563/17 відкрито виконавче провадження №57180048, і не доведено наявності поважних причин його невиконання.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Примусове виконання судових рішень здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», ч. 1 ст. 75 якого визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, накладення на боржника штрафу відповідно цієї норми можливе виключно у випадку невиконання таким боржником судового рішення, яке набрало законної сили.

Як зазначалося, спірним у даній справі є накладення на Позивача штрафу у зв`язку із невиконання ним постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 червня 2017 року у справі № 750/5563/17.

Тобто, для правильного вирішення спору необхідно встановити чи було належним чином виконане позивачем згадане рішення суду.

Так, постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 червня 2017 року у справі № 750/5563/17, зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок у бік збільшення раніше призначеного ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453- VI з урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, із збереженням 90 % суддівської винагороди, з 01 травня 2017 року, включивши до заробітної плати для розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці матеріальну допомогу на оздоровлення, та проводити його виплату без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, за виключенням фактично проведених з 01 травня 2017 року виплат

Як вбачається з матеріалів справи позивачем згідно з розпорядженням від 02 серпня 2017 року № 815641 здійснено з 01 травня 2017 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням до заробітку для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 1/12 частини допомоги на оздоровлення згідно з довідкою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 травня 2017 року № 13 та виплачено заборгованість, яка виникла внаслідок такого перерахунку, що підтверджується матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем у повній мірі виконані приписи постанови Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 червня 2017 року у справі № 750/5563/17.

Водночас приймаючи оскаржувану постанову відповідач дійшов висновків стосовно неповного виконання судового рішення у зв`язку з поданою до нього заявою стягувача, яка мотивована тим, що при черговому перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у 2018 році, позивач мав керуватися постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 червня 2017 року у справі № 750/5563/17 щодо включення до заробітку для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 1/12 частини допомоги на оздоровлення.

Колегія суддів вважає помилковими такі доводи відповідача та зазначає, що постанова Деснянського районного суду м. Чернігова 26 червня 2017 року у справі № 750/5563/17 стосується виключно правовідносин, які були спірними та досліджувалися у ході судового розгляду в цій справі. Резолютивна частина вказаного рішення, стосується виключно перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, який мав місце у 2017 році та здійснювався згідно відомостей про заробіток працюючого судді у 2017 році, вказаного у довідці Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 травня 2017 року № 13.

Будь-яких застережень щодо зобов`язання позивача враховувати до заробітку для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 1/12 частини допомоги на оздоровлення при майбутніх чергових перерахунках щомісячного довічного грошового утримання постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 червня 2017 року у справі № 750/5563/17 не містить.

Тобто, вказане рішення суду є таким, що вичерпало свою дію шляхом повного виконання після здійсненого позивачем 01 травня 2017 року перерахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з урахуванням до заробітку для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 1/12 частини допомоги на оздоровлення згідно з довідкою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 травня 2017 року № 13 та виплати заборгованості, що виникла внаслідок такого перерахунку.

Мотиви, з яких суд виходить при прийнятті рішення щодо вирішення конкретного спору у певних правовідносинах, не зобов`язують боржника діяти згідно цих мотивів і у правовідносинах, які можуть виникнути у майбутньому. Обов`язковим для виконання боржником є саме резолютивна частина рішення суду, що будь-яким чином не зобов`язує його керуватися мотивами суду у своїй подальшій діяльності. У даному випадку боржника у нових правовідносинах не можна вважати таким, що не виконав рішення суду щодо спору у правовідносинах, які мали місце у минулому.

З огляду на зазначені вище обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що Позивачем повністю виконана постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 червня 2017 року у справі № 750/5563/17 у зв`язку з чим у відповідача не було підстав для прийняття оскаржуваної позивачем постанови.

Суд першої інстанції на вищенаведене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно з пунктом 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За приписом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відтак, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваному рішенні, прийнятому з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також за неповного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року скасувати та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України до Головного територіального управління юстиції у Чернігівської області про визнання неправомірною та скасування постанови - задовольнити.

Постанову головного державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 18.02.2019 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн. у виконавчому провадженні № 57180048 визнати протиправною та скасувати.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: