Справа № 127/11090/19
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/11090/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковбаса Ю.П.

Суддя-доповідач - Франовська К.С.

11 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Совгири Д. І. Кузьменко Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу поліцейського 3 роти батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Химича Дмитра Вікторовича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2019 року (час ухвалення рішення та дата складання повного тексту рішення суду першої інстанції - не зазначено, місце ухвалення рішення - м.Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 3 роти батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Химича Дмитра Вікторовича про скасування постанови серії ДП 18 № 542628 від 07.04.2019 у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до поліцейського 3 роти батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Химича Дмитра Вікторовича про скасування з підстав протиправності постанови серії ДП 18 № 542628 від 07.04.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Постанову серії ДП 18 № 542628 від 07.04.2019 року, винесену про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 425 гривень, винесену поліцейським 3 роти батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції Химичем Дмитром Вікторовичем скасовано із закриттям провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, поліцейський 3 роти батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Химич Дмитро Вікторович.

Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Скаржник, посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 15.03.2019 р. у справі №806/11314/17, зазначає, що судом не надано належної правової оцінки обставинам справи, що призвело до безпідставних висновків про визнання протиправною оспорюваної постанови. На думку позивача, він не допустив порушень ПДР, а тому не зобов`язаний був виконувати вимогу поліцейського про пред`явлення посвідчення та реєстраційного документу транспортного засобу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує на безпідставність доводів апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим.

Переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, на підставі встановлених фактичних обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.04.2019 року о 08 год. 15 хв. в м. Вінниця по вул. Скалецького, 15 керував автомобілем марки «Mitsubishi Lancer» д.н.з. НОМЕР_1 на вимогу працівника поліції не пред`явив на вимогу посвідчення та реєстраційний документ на ТЗ .

Вказаний факт був встановлений відповідачем, який постановою про накладення адміністративного стягнення від 07 квітня 2019 року притягнув позивача до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі визначеному законом.

Статтею 14 Закону № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону № 3353-XII визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закону "Про Національну поліцію" № 580-VIII вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Відповідно до частини 1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В свою чергу, згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

В силу ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як визначено ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1.3 ПДР України, що затверджені постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху» зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.1 "б" ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Згідно із п.2.9 (в) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Таким чином, ПДР України встановлено заборону на користування транспортними засобами з номерними знаками, які закритті іншими предметами чи забрудненими, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Відповідно до ч.6 ст.121 КУпАП України, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що працівник поліції зупинив автомобіль позивача, вважаючи, що задній номерний знак автомобіля не відповідає стандартам, а відтак, в діях водія міститься склад адміністративного правопорушення.

При цьому зазначив, що оскільки позивач порушив ПДР України, то поліцейський відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про національну поліцію" та п. 2.4 ПДР України мав підставу вимагати у водія пред`явити документи передбачені п. 2.1 ПДР України.

Крім того, судом попередньої інстанції встановлено, що відносно позивача не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, зокрема порушення п. 2.9 (в) ПДР України, яке пред`являлось позивачу перед прийняттям оскаржуваної постанови.

Суд першої інстанції правильно зазначив про відсутність належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України.

Враховуючи наведене, вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів, в т.ч. реєстраційного документу на транспортний засіб, є необґрунтованими.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування постанови серії ДП 18 № 542628 від 07 квітня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

Відтак твердження і доводи апеляційної скарги суд вважає необґрунтованими, оскільки вони не підтверджені жодними доказами.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваної постанови та наявності підстав для її скасування.

Відповідно до статті 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу поліцейського 3 роти батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Химича Дмитра Вікторовича залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 12 липня 2019 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Совгира Д. І. Кузьменко Л.В.