Справа № 320/1978/19
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1978/19 Суддя (судді) першої інстанції: Панова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області Трохимчук Антона Олеговича про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області Трохимчук Антона Олеговича про визнання протиправними дій державного кадастрового реєстратора Відділу у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області Трохимчук Антона Олеговича від 11.07.2017 щодо внесення змін до відомостей Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 ; зобов`язання відповідача привести дані Державного земельного кадастру у відповідність до правовстановлюючих документів на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 , тобто у стан, що існував до 11.07.2017.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.04.2019 позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з відсутністю оригіналу ордеру на підтвердження повноважень ОСОБА_2 діяти в інтересах позивача, а також письмових пояснень та доказів на їх підтвердження, що свідчать про обставини, які об`єктивно перешкоджали позивачу своєчасно реалізувати право на звернення до суду за захистом своїх прав у строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України.

07.05.2019 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, зокрема представником позивача надано письмові пояснення щодо причин пропуску позивачем строку звернення до суду та оригіналу ордеру на підтвердження повноважень ОСОБА_2 діяти в інтересах позивача.

Представник позивача зазначив, що позивач дізнався про порушення свого права 28.12.2017 та 11.01.2018, у зв`язку з чим останній звернувся до Київського окружного адміністративного суду з відповідним позовом до Відділу у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області. При цьому представник вказує, що справа №810/211/18 розглядалася майже рік, а за результатами її розгляду Київським окружним адміністративним судом було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у Київській області, треті особи КОФ ДП "ЦДЗК", ГОСТ "Надія", ОСОБА_3 про визнання дій протиправними.

Водночас, представник позивача зазначив, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2019 у справі №810/211/18 рішення суду першої інстанції скасоване та постановлено нове судове рішення про відмову в позові. Рішення апеляційного суду про відмову у задоволенні позову мотивовано тим, що відповідачем у справі повинен бути державний кадастровий реєстратор, який вчинив незаконні дії, а не Головне управління Держгеокадастру у Київській області, де кадастровий реєстратор виконує покладені на нього обов`язки державного службовця.

Таким чином, на думку представника позивача, була відсутня процесуальна можливість заявити позов до державного кадастрового реєстратора Відділу у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області Трохимчука А.О. до тих пір поки розглядалася справа № 810/211/18 за його позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області - тобто до моменту ухвалення апеляційним судом рішення від 28.03.2019, тому просить поновити пропущений строк звернення до суду.

Суд звертає увагу, що оскаржувані в рамках даної адміністративної справи дії державного кадастрового реєстратора Відділу у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області Трохимчук А.О. щодо внесення змін до відомостей Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 , були здійснені відповідачем 11.07.2017.

Водночас, про здійснення відповідачем вказаних оскаржуваних дій позивачу стало відомо щонайменше з дати отримання в Головному управлінні Держгеокадастру у Київській області копії листа від 28.12.2017 №33901/0-20353/6-17 та акта перевірки вимог земельного законодавства від 27.12.2017 № 352-ДК/326/АП/09/01/17, а саме: 28.12.2017, що не заперечується позивачем.

Таким чином останнім днем строку на звернення до суду з позовом про визнання протиправними дій державного кадастрового реєстратора Відділу у Вишгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області Трохимчук А.О. та зобов`язання вчинити певні дії є 28.06.2018.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів ( ч. 2 ст. 122 КАС України).

Як вірно зазначено судом першої інстанції, поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист (хвороба, відрядження, стихійни лиха тощо).

Втім, неправильне визначення позивачем відповідача у справі № 810/211/18 за його позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, що перебувала на розгляді Київського окружного адміністративного суду, не може розглядатися судом як поважна причина пропуску строку звернення з цим адміністративним позовом до суду, оскільки є результатом суб`єктивних дій самого позивача, а не об`єктивно існуючими обставинами, що істотно перешкоджали йому вчасно реалізувати своє право на судовий захист. При цьому, позивач фактично реалізував своє право на доступ до суду і не був обмежений у цьому, оскільки позовна заява була розглянута судом по суті заявлених позовних вимог.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів неможливості звернутись до суду за захистом порушеного права у строк, визначений чинним законодавством України, позивачем суду не надано.

Разом з тим, як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (п.п. 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України).

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для повернення позовної заяви.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку