Справа № 500/3687/19
Суддя: Бурнусус О. О.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/3687/19
Провадження № 2-а/500/109/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Петрової В.В.,

представника позивача Янковського О.В.,

представника відповідача Коваль В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства Оборони України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

22.05.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, яким (з урахуванням уточнення від 19.06.2019 року) просила скасувати рішення військового комісару Ізмаїльського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства Оборони України підполковника О.Михайлішина, оформлене постановою по справі про адміністративне правопорушення від 13.05.2019 року за №1/1181, яким ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що винесену постанову вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню, мотивуючі тим, що 11.05.2019р. відносно неї складено протокол №45 про адміністративне правопорушення передбачене ст. 210-1 КУпАП. 13.05.2019 р. військовим комісаром Ізмаїльського об`єднаного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковником ОСОБА_2 винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення. Так, в протоколі, яким встановлено суть і обставини правопорушення, зазначено, що вона порушила вимоги ст.16 Закону України «Про оборону». Разом з цим, позивач вважає, що при складанні протоколу, порушено вимоги ч. 1 ст. 256 КУпАП, а саме: не зазначене місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, адресні данні свідків. Зазначена стаття 16 Закону України «Про оборону» має декілька частин, але ж в протоколі не вказано, яку саме частину статті 16 Закону порушено. На підставі протоколу прийнята постанова, яка не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Так, в постанові не наведено опис обставин, установлених під час розгляду справи, не зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. З постанови не зрозуміло за що саме ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності. Не визначена кваліфікація дій ОСОБА_1 , оскільки стаття 210-1 КУпАП має дві частини, тому незрозуміло саме за якою частиною позивача притягнуто до адміністративної відповідальності. Вищезазначене обумовлює протиправність оскаржуваної постанови, оскільки має місце неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при винесені оскаржуваної постанови. Крім того, під час складання протоколу та під час розгляду справи, відповідачем не було роз`яснено її право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, що є грубим порушенням її Конституційного права на захист та є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Згідно відзиву на позов, наданого Ізмаїльським об`єднаним міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства Оборони України, відповідач позовні вимоги не визнає, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 порушила ст. 37 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016 року, відносно прийняття на навчання громадянина ОСОБА_3 , 1998 року народження. ОСОБА_3 , зареєстрований за місцем мешкання в с. Стара Некрасівка Ізмаїльського району, в 2015 році пройшов приписку та був визнаний придатним для військової служби без обмежень (протокол №3/77 від 14.01.2015р.) в місті Білгород-Дністровський, де він навчався в ДВНЗ «Білгород-Дністровський рибопромисловий технікум». Згідно із п.п. 1 п.8 ст. 17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_3 була надана відстрочка на період навчання (протокол № 5/56 від 13.05.2016р.) до 30.06.2018р. 27.06.2018р. ОСОБА_3 знявся з обліку в місті Білгород- Дністровський та повернувся в Ізмаїльський район за місцем реєстрації. Згідно з «Правилами військового обліку призовників і військовозобов`язаних» до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016 року, ОСОБА_3 повинен перебувати на військовому обліку за місцем проживання в Ізмаїльському військовому комісаріаті. В семиденний строк він не встав на військовий облік та у вересні 2018 року поступив на навчання до Дунайського факультету морського та річкового транспорту Державного університету інфраструктури та технології. Відповідно до ст. 37 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016 року, з метою ведення персонального обліку призовників і військовозобов`язаних на державні органи, підприємства, установи та організації покладається виконання таких заходів, як: перевірка у громадян під час прийняття на роботу (навчання) наявності військово-облікових документів (у призовників посвідчень про приписку до призовних дільниць). Приймання на роботу (навчання) призовників здійснюється тільки після взяття їх на військовий облік у районних (міських) військових комісаріатах; надсилання у семиденний строк до відповідних районних (міських) військових комісаріатів повідомлень про зміну облікових даних призовників, прийнятих на роботу (навчання) чи звільнених з роботи (відрахованих з навчального закладу); постійне інформування районних (міських) військових комісаріатів про громадян та посадових осіб, які порушують правила військового обліку, для притягнення їх до відповідальності згідно із законом. Усі ці вимоги чинного законодавства були порушені керівником навчального закладу ОСОБА_1 , де на даний момент навчається призовник, та у цьому випадку керівник навчального закладу підлягає притягненню до адміністративної відповідальності з приводу чого відносно ОСОБА_1 і був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Ізмаїльського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства Оборони України в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав у повному об`ємі, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, які зазначені у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як встановлено в судовому засіданні, 11 травня 2019 року складено протокол №45 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про порушення останньою вимог ст. 16 Закону України «Про оборону», за що передбачена відповідальність за ст. 210-1 КУпАП.
На підставі протоколу №45 про адміністративне правопорушення від 11.05.2019 року, 13.05.2019 року військовим комісаром Ізмаїльського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства Оборони України підполковником О. Михайлішиним винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 210-1 КУпАП на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.
У постанові про накладення адміністративного стягнення №1/1181 від 13.05.2019 р. зазначено, що ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону України, вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Статтею 235 КУпАП передбачено, що військові комісаріати розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення військовозобов`язаними чи призовниками законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про умисне зіпсуття обліково-військових документів чи втрату їх з необережності, про неявку на виклик у військовий комісаріат, про неподання у військові комісаріати списків юнаків, які підлягають приписці до призовних дільниць, про прийняття на роботу військовозобов`язаних і призовників, які не перебувають на військовому обліку, про незабезпечення сповіщення військовозобов`язаних і призовників про їх виклик у військові комісаріати, перешкоду їх своєчасній явці на збірні пункти чи призовні дільниці, про несвоєчасне подання документів, необхідних для ведення військового обліку військовозобов`язаних і призовників, несповіщення їх про виклик у військові комісаріати, про неподання відомостей про військовозобов`язаних і призовників (статті 210, 210-1, 211 211-6).
Статтею 210-1 визначено, що за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.
Постанова повинна містити:
найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;
дату розгляду справи;
відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;
опис обставин, установлених під час розгляду справи;
зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;
прийняте у справі рішення.
В оскаржуваній постанові від 13.05.2019 року не зазначеноопис обставин, установлених під час розгляду справи та суть правопорушення.
Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно довідки за №886/19 від 18.03.2019р., складеною т.в.о. декана Дунайського факультету морського та річкового транспорту Державного університету інфраструктури та технологій ОСОБА_1 , що призовник ОСОБА_3 у 2018 році вступив на Дунайський факультет морського та річкового транспорту Державного університету інфраструктури та технологій ІІ рівень акредитації. Але, в порушення вимог ст. 37 Постанови КМУ №921 від 07.12.2016 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних», ОСОБА_3 був прийнятий на навчання без взяття на військовий облік призовників відповідним військовим комісаріатом та не направлено до військового комісару повідомлення про зарахування останнього.
Разом з тим, вказані обставини не вказані у оскаржуваній постанові, у зв`язку з цим з постанови взагалі не зрозуміло суті правопорушення.
Також, в постанові не визначено кваліфікацію дій ОСОБА_1 , оскільки стаття 210-1 КУпАП складається з двох частин, проте в постанові вказано, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП без визначення відповідної частини.
Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Статтею 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, на відповідача як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено доведений на його думку факт порушення позивачем законодавства про оборону.
Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки відповідачем не доведено, що постанова про накладення адміністративного стягнення була винесена у спосіб, що передбачений Конституцією України та Кодексом України про адміністративні правопорушення, то обставини події правопорушення не можуть бути оцінені судом в межах розглядуваної справи.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи, що відповідачем не було надано належних, допустимих та достатніх доказів, які могли б підтвердити правомірність прийняття оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Ізмаїльського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства Оборони України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Позивачем не заявлено позовну вимогу про закриття справи про адміністративне правопорушення, однак для ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень є необхідним застосувати такий спосіб захисту, у зв`язку з чим суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ізмаїльського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства Оборони України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 13 травня 2019 року за ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 16.07.2019 року.

Суддя: О.О.Бурнусус