Справа № 663/3441/18
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 663/3441/18
Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Запорожана Д.В.,

суддів - Осіпова Ю.В., Танасогло Т.М.,

при секретарі Андрушкевич М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області, за участю третьої особи: ОСОБА_1 про скасування рішення та акту,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області, за участю третьої особи: ОСОБА_1 про скасування рішення від 26.06.2007 року № 245 в частині затвердження технічної документації та проекту землеустрою щодо складання Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 площею 0,0097 га по АДРЕСА_1 та скасування акту від 07.09.2007 року про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 .

Свої позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтував незаконністю спірних рішень.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищенаведене рішення, як таке, що прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Приймаючи оскаржену постанову суд першої інстанції виходив з обґрунтованості даного позову та наявності підстав для його задоволення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач та третя особа мають у спільній власності по ? частини житлового будинку.

Спірним рішенням у 2007 році третій особі було затверджено проект землеустрою щодо складання державного акту на земельну ділянку для обслуговування наведеного будинку.

Право власності позивач отримав на свою частину будинку лише в 2011 році /а.с. 8-10/.

Тобто, у 2007 році він жодним чином не міг бути учасником публічно-правових відносин по оформленню прав на земельну ділянку між третьою особою та відповідачем, так як ніяких прав на наведений будинок чи землю, у той час, не мав.

Не вбачається також протилежного і з матеріалів справи.

Позивач вважає, що спірним рішенням порушено його право користування земельною ділянкою, і третя особа з 2007 року має держакт на дану землю.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що право користування позивача порушує саме третя особа (фізична особа), а не відповідач у справі.

Більш того, з матеріалів справи (копія ухвали) вбачається, що позивач вже звернувся до суду, в порядку цивільного судочинства, для захисту своїх вищенаведених прав, і провадження у справі відкрито /а.с. 120/.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги те, що чинною ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року (справа №540/2171/18) було відмовлено у відкритті провадження в ідентичній справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав /а.с. 86-87/.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно пункту 2 ч.1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір це - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За правилами частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій і вирішення якого безпосередньо не віднесено до юрисдикції інших судів.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Отже, спірні відносини, які склалися між сторонами, не пов`язані із безпосереднім здійсненням Лазурненською селищною радою Скадовського району Херсонської області відносно позивача владних управлінських функцій у зв`язку з виконанням повноважень та завдань, покладених на неї законом, а виникли із відносин права власності та права користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт права власності позивача.

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв`язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.

Таким чином, у разі прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Отже, з урахуванням наведеного, провадження у даній справі підлягає закриттю.

Вищенаведена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року по справі № 814/1754/16, провадження №11-947апп18.

Враховуючи наведене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що даний спір може бути вирішено в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив вищенаведені порушення норм процесуального права, внаслідок чого його рішення підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Керуючись ст.ст. 238, 308, 310, 315, 319, 321, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області, за участю третьої особи: ОСОБА_1 про скасування рішення від 26.06.2007 року № 245 в частині затвердження технічної документації та проекту землеустрою щодо складання Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 площею 0,0097 га по АДРЕСА_1 та скасування акту від 07.09.2007 року про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що спірні правовідносини мають вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 17.07.2019р.

Головуючий Д.В. Запорожан

Судді: Ю.В. Осіпов

Т.М. Танасогло