Справа № 280/3264/19
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

09 липня 2019 року о/об 16 год. 35 хв.Справа № 280/3264/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Новікової Д.А., розглянувши у місті Запоріжжі матеріали

за заявою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м.Київ, вул.Дегтярівська, буд.11-Г; )

до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (69035, м.Запоріжжя, вул.Сталеварів, буд.14; )

про зобов`язання укладення договорів щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на орган доходів і зборів,

ВСТАНОВИВ:

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (надалі заявник, Офіс ВПП ДФС) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із заявою до Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (надалі ПАТ «Запоріжжяобленерго»), в якій заявник просить суд: 1) зобов`язати ПАТ Запоріжжяобленерго (код ЄДРІІОУ 00130926) укласти договір щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання () на Офіс ВПП ДФС у сумі 46447652,17 грн.; 2) зобов`язати ПАТ Запоріжжяобленерго () укласти договір щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго () на Офіс ВПП ДФС у сумі 16658853,11 грн.; 3) зобов`язати ПАТ Запоріжжяобленерго () укласти договір щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький титано-магніевий комбінат () на Офіс ВПП ДФС у сумі 1215302,04 грн.

Заявник у заяві зазначив, що станом на 04.07.2019 ПАТ «Запоріжжяобленерго» має загальний податковий борг перед бюджетом у сумі 565236238,00 грн. Офісом ВПП ДФС у відповідності до п.87.5 ст.87 Податкового кодексу України дебіторську заборгованість ПАТ «Запоріжжяобленсрго» визнано джерелом погашення податкового боргу, про що на адресу платника направлено повідомлення від 25.05.2018. Заявником на адресу відповідача листом №32735/10/28-10-47-17 від 02.07.2019 було направлено для ознайомлення проекти договорів про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків ПАТ «Запоріжжяобленерго» на контролюючий орган по дебіторам ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», ДПЗД «Укрінтеренерго», ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» та запрошено уповноважених представників платника податків з`явитися до Запорізького управління Офісу ВПП ДФС на 04.07.2019 для підписання вказаних договорів, відповідно до норм ст.87 Податкового кодексу України та ст.ст.512-519 Цивільного кодексу України. Проте, представники ПАТ «Запоріжжяобленерго» у визначену дату для підписання зазначених договорів до Запорізького управління Офісу ВПП ДФС не з`явились. Листом від 04.07.2019 за №001-008/11237 платник податків не погодився підписувати вищезазначені договори про переведення права вимоги дебіторської заборгованості. Актом опису майна у податкову заставу №9/28-10-47-17/00130926 від 30.05.2019 було проведено опис дебіторської заборгованості ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та дебіторської заборгованості ДПЗД «Укрінтеренерго» на загальну суму 63106505,28 грн. Актом опису майна в податкову заставу №10/28-10-47-17/00130926 від 14.06.2019 було проведено опис дебіторської заборгованості ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» в податкову заставу на суму 1215302,04 грн.

Представник заявника підтримав вимоги заяви, просив заяву задовольнити.

ПАТ Запоріжжяобленерго надано до суду відзив на заяву, в якому зазначено, що відповідно до повідомлення Запорізького управління Офісу ВПП ДФС від 25.05.2018 дебіторська заборгованість ПАТ «Запоріжжяобленерго» визначена джерелом погашення його податкового боргу. Інформація щодо дебіторської заборгованості ПАТ «Запоріжжяобленерго» по ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», ДПЗД «Укрінтеренерго», ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» була надана на запити контролюючого органу №22181/10/28-10-47-17 від 03.05.2019 та №27291/10/28-10-47-17 від 29.05.2019 листами ПАТ Запоріжжяобленерго №001-008/8954 від 28.05.2019 та №001-32/9667 від 07.06.2019 відповідно. 02.07.2019 ПАТ «Запоріжжяобленерго» отримало від Запорізького управління Офісу ВПП ДФС лист від 02.07.2019 за №32735/10/28-10-47-17 «Про направлення та підписання договорів» з проектами, як зазначено в листі, трьох договорів про переведення права вимоги дебіторської заборгованості ПАТ Запоріжжяобленерго по ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», ДПЗД «Укрінтеренерго» та ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» на контролюючий орган, які не містять дати та номеру відповідного договору, підпису уповноваженої особи контролюючого органу, печатки контролюючого органу. В зазначеному листі ПАТ «Запоріжжяобленерго» запрошувалось 04.07.2019 з`явитись до Запорізького управління Офісу ВПП ДФС за адресою: м.Запоріжжя, проспект Соборний, 190-а, для підписання зазначених договорів. Листом №001-008/11237 від 04.07.2019 ПАТ «Запоріжжяобленерго» повідомило заявника про те, що воно не відмовляється від укладення з контролюючим органом договорів про переведення права вимоги дебіторської заборгованості, проте з метою виконання вимог законодавства України та запобігання визнання таких договорів (правочинів) недійсними, відповідач вимушений звернутись до Фонду державного майна України для отримання попереднього погодження на вчинення таких дій. Пунктом 87.5 ст.87 Податкового кодексу України передбачено право контролюючого органу звернутись до суду щодо зобов`язання платника податків укласти договір про переведення права вимоги дебіторської заборгованості у разі відмови платника податків, що має податковий борг, від укладення з контролюючим органом такого договору. На думку ПАТ Запоріжжяобленерго, наразі така відмова з його боку відсутня в зв`язку із вчиненням ним дій на виконання імперативних приписів ч.4 ст.12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна». Пунктом 2.2 розділу 2 договорів про переведення права вимоги передбачено, що боржник (в даному випадку - ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», ДПЗД «Укрінтеренерго», ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат») зобов`язаний перерахувати залишок зобов`язання згідно Основного договору на рахунок Нового кредитора (Офіс великих платників податків ДФС) ... в рахунок погашення податкового боргу Первісного кредитора (ПАТ «Запоріжжяобленерго») з податку на додану вартість за визначеними реквізитами. На думку ПАТ Запоріжжяобленерго, зазначений пункт договорів суперечить п.95.22 ст.95 Податкового кодексу України та п.10 розділу 11 «Порядку використання дебіторської заборгованості та/або майна юридичної особи як джерел погашення податкового боргу платника податків та/або відокремленого підрозділу юридичної особи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №585 від 16.06.2017 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.07.2017 за №857/30725 (надалі за текстом відзиву на заяву Порядок №585), відповідно до яких контролюючий орган звертається до суду щодо стягнення з дебіторів платника податку, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючі органи, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків. Крім цього, п.8 розділу II Порядку №585 передбачено, що у договорі обов`язково зазначається, що платник податків переводить на контролюючий орган своє право вимоги до дебітора в рахунок погашення податкового боргу. Проте, в розділі І «Предмет Договору» договорів про переведення права вимоги така обов`язкова умова відсутня. ПАТ Запоріжжяобленерго зазначає, що дебіторська заборгованість 31.05.2019 та 14.06.2019 відповідно була зареєстрована податковим керуючим в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна як податкова застава. На думку ПАТ Запоріжжяобленерго, контролюючий орган припускається протиправних дій щодо опису в податкову заставу певної дебіторської заборгованості ПАТ «Запоріжжяобленерго», з одночасним зверненням до суду із заявою про зобов`язання ПАТ Запоріжжяобленерго укласти договори про переведення права вимоги цієї ж самої дебіторської заборгованості на контролюючий орган.

Представник ПАТ Запоріжжяобленерго просив суд відмовити у задоволенні заяви.

Ухвалою судді від 05.07.2019 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 09.07.2019 об 16 год. 00 хвил.

Відповідно до ч.7 ст.283 КАС України у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

За ПАТ «Запоріжжяобленерго» обліковується податковий борг у розмірі 565236238,00 грн.

Повідомленням від 25.05.2018 за №22298/10/28-10-47-16 Офісом ВПП ДФС дебіторську заборгованість ПАТ «Запоріжжяобленерго» визнано джерелом погашення податкового боргу.

Актом опису майна у податкову заставу №9/28-10-47-17/00130926 від 30.05.2019 проведено опис дебіторської заборгованості ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та ДПЗД «Укрінтеренерго» в податкову заставу на загальну суму 63106505,28 грн., а Актом опису майна в податкову заставу №10/28-10-47-17/00130926 від 14.06.2019 проведено опис дебіторської заборгованості ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» в податкову заставу на суму 1215302,04 грн.

ПАТ «Запоріжжяобленерго» не оскаржено в адміністративному та судовому порядку дії заявника щодо опису у податкову заставу певної дебіторської заборгованості ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Офісом ВПП ДФС на адресу ПАТ Запоріжжяобленерго листом №32735/10/28-10-47-17 від 02.07.2019 направлено для ознайомлення проекти Договорів про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків ПАТ «Запоріжжяобленерго» на контролюючий орган по дебіторам ТОВ «Запоріжжяелектропостачання», ДПЗД «Укрінтеренерго», ТОВ «Запорізький титапо-магнієвий комбінат» та запрошено уповноважених представників ПАТ Запоріжжяобленерго з`явитися до Запорізького управління Офісу ВПП ДФС на 04.07.2019 для підписання даних договорів.

У листі до Офісу ВПП ДФС №001-008/11237 від 04.07.2019 ПАТ «Запоріжжяобленерго» зазначено: «… ПАТ «Запоріжжяобленерго» ще раз наголошує на тому, що Товариство жодним чином не відмовляється від укладення з контролюючим органом договорів щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості, проте необхідність отримання попереднього погодження органу приватизації на вчинення таких дій обумовлена вишенаведеними приписами законодавства України з метою запобігання визнання відповідних правочинів недійсними. …».

На підставі вказаного листа Офіс ВПП ДФС звернувся до суду із заявою у порядку, визначеному п.6 ч.1 ст.283 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.87.5 ст.87 Податкового кодексу України у разі якщо здійснення заходів щодо погашення податкового боргу платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, не привело до повного погашення суми податкового боргу або у разі недостатності у платника коштів для погашення податкового боргу, контролюючий орган визначає дебіторську заборгованість платника податків, строк погашення якої настав, джерелом погашення податкового боргу такого платника податків. Контролюючий орган укладає з платником податків договір щодо переведення права вимоги такої дебіторської заборгованості. Така дебіторська заборгованість продовжує залишатися активом платника податків, що має податковий борг, про що зазначається в договорі між платником податків і контролюючим органом, та повинна бути відповідним чином розкрита в примітках до фінансової звітності. Податковий борг продовжує обліковуватися за платником податків, у якого він виник, до надходження коштів до бюджету за рахунок стягнення цієї дебіторської заборгованості. Контролюючий орган повідомляє платнику податків про таке надходження в пятиденний строк з дня отримання відповідного документа. У разі відмови платника податків, що має податковий борг, від укладення з контролюючим органом договору щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості такий контролюючий орган звертається до суду щодо зобовязання платника податків укласти зазначений договір.

Як зазначено у п.95.22 ст.95 Податкового кодексу України, контролюючий орган звертається до суду щодо стягнення з дебіторів платника податку, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючі органи, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків. Сума коштів, що надходить у результаті стягнення дебіторської заборгованості, в повному обсязі (але в межах суми податкового боргу) зараховується до відповідного бюджету чи державного цільового фонду в рахунок погашення податкового боргу платника податків. Сума дебіторської заборгованості, що стягнута понад суму податкового боргу, передається у розпорядження платника податку.

У п.1 розділу ІІ «Порядку використання дебіторської заборгованості та/або майна юридичної особи як джерел погашення податкового боргу платника податків та/або відокремленого підрозділу юридичної особи», затвердженого 16.06.2017 наказом Міністерства фінансів України №585, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14.07.2017 за №857/30725 (надалі «Порядок використання дебіторської заборгованості та/або майна юридичної особи як джерел погашення податкового боргу платника податків та/або відокремленого підрозділу юридичної особи»), зазначено, що контролюючий орган повідомляє платника податків про визначення джерелом погашення податкового боргу дебіторської заборгованості платника податків за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Повідомлення розглядається як пропозиція для укладання договору про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на контролюючий орган (далі - договір) (п.2 розділу ІІ «Порядку використання дебіторської заборгованості та/або майна юридичної особи як джерел погашення податкового боргу платника податків та/або відокремленого підрозділу юридичної особи»).

Переведення платником податків права вимоги дебіторської заборгованості, що випливає з відносин платника податків з дебітором, на орган стягнення здійснюється на основі договору, укладеного в письмовій формі, між платником податків та контролюючим органом (п.3 розділу ІІ «Порядку використання дебіторської заборгованості та/або майна юридичної особи як джерел погашення податкового боргу платника податків та/або відокремленого підрозділу юридичної особи»).

Як зазначено у п.4 розділу ІІ «Порядку використання дебіторської заборгованості та/або майна юридичної особи як джерел погашення податкового боргу платника податків та/або відокремленого підрозділу юридичної особи», у разі згоди платника податків контролюючий орган укладає договір з таким платником податків. Договір повинен містити, зокрема: назву договору та місце його укладання; найменування платника податків та контролюючого органу; предмет договору; порядок виконання зобов`язань за договором; права та обов`язки сторін; умови укладання, зміни та припинення договору; місцезнаходження та реквізити сторін. У разі відмови платника податків, що має податковий борг, від укладання з контролюючим органом договору щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості такий контролюючий орган звертається до суду щодо зобов`язання платника податків укласти зазначений договір.

У договорі обов`язково зазначається, що платник податків переводить на контролюючий орган своє право вимоги до дебітора в рахунок погашення податкового боргу (п.8 розділу ІІ «Порядку використання дебіторської заборгованості та/або майна юридичної особи як джерел погашення податкового боргу платника податків та/або відокремленого підрозділу юридичної особи»).

Контролюючий орган звертається до суду щодо стягнення з дебіторів платника податків, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючий орган, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків (п.10 розділу ІІ «Порядку використання дебіторської заборгованості та/або майна юридичної особи як джерел погашення податкового боргу платника податків та/або відокремленого підрозділу юридичної особи»).

07.03.2018 набрав чинності Закон України «Про приватизацію державного і комунального майна» №2269-VIII від 18.01.2018 (надалі Закон України «Про приватизацію державного і комунального майна»).

Відповідно до ч.3 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» до об`єктів великої приватизації належать об`єкти державної або комунальної власності (єдині майнові комплекси державних підприємств та пакети акцій (часток) суб`єктів господарювання, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі), вартість активів яких згідно з даними фінансової звітності за останній звітний рік перевищує 250 мільйонів гривень.

Фондом державного майна України виданий наказ №754 від 08.06.2018 «Про прийняття рішення про приватизацію державного пакета акцій публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (код за )», в якому зазначено: «… Відповідно до законів України «Про Фонд державного майна України», «Про приватизацію державного і комунального майна», враховуючи розпорядження Кабінету Міністрів України від 10 травня 2018 року №358-р «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році» НАКАЗУЮ: 1.Прийняти рішення про приватизацію державного пакета акцій розміром 60,2475% статутного капіталу публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», що становить 108060003 штук акцій (далі державний пакет акцій ПАТ «Запоріжжяобленерго»). 2.Приватизувати державний пакет акцій ПАТ «Запоріжжяобленерго» на аукціоні з умовами. …».

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 за №36-р «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності» ПАТ «Запоріжжяобленерго» увійшло до зазначеного переліку.

У ч.4 ст.12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» зазначено: «З дня прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства або пакета акцій (частки) господарського товариства і до переходу права власності до покупця або припинення приватизації об`єкта приватизації відповідно до частини шостої цієї статті без згоди органів приватизації такі підприємства (товариства), їх уповноважені органи управління не мають права щодо: … укладення кредитних договорів, договорів позики, надання та отримання фінансової допомоги, правочинів та/або господарських зобов`язань щодо відступлення права вимоги та/або зарахування зустрічних однорідних вимог, факторингу, правочинів та/або господарських зобов`язань, предметом яких є переведення боргу; … Якщо дії, передбачені частиною четвертою цієї статті, вчиняються без попереднього погодження органом приватизації та з покупцем (у період з дати підписання договору купівлі-продажу до переходу права власності до покупця), такий правочин є недійсним. Зазначені обмеження діють до завершення приватизації об`єкта. …».

Згідно з ч.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» приватизація об`єкта вважається завершеною з моменту його продажу та переходу до покупця права власності або завершення розміщення всіх акцій, передбачених до продажу планом розміщення акцій, і оформлюється наказом відповідного органу приватизації.

Отже, якщо дії, передбачені ч.4 ст.12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», вчиняються без попереднього погодження органом приватизації, такий правочин є недійсним.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Як зазначено у ч.2 ст.512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

«Договори про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на контролюючий орган» за своєю правовою природою є правочинами щодо відступлення права вимоги в розумінні ст.512 Цивільного кодексу України.

Враховуючи наведене, «Договори про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на контролюючий орган» потребують попереднього погодження ПАТ «Запоріжжяобленерго» з Фондом державного майна України.

Листом від 04.07.2019 за №001-008/11238 ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулось до Фонду державного майна України щодо погодження укладення ПАТ «Запоріжжяобленерго» зазначених «Договорів про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на контролюючий орган».

У даному випадку факт відмови ПАТ «Запоріжжяобленерго» від укладання зазначених «Договорів про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на контролюючий орган» судом не встановлено та заявником не доведено.

Також, суд погоджується з позицією ПАТ «Запоріжжяобленерго» що зміст «Договорів про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на контролюючий орган» повинен узгоджуватись з приписами норм права, у тому числі: п.95.22 ст.95 Податкового кодексу України; п.4, п.8, п.10 розділу ІІ «Порядку використання дебіторської заборгованості та/або майна юридичної особи як джерел погашення податкового боргу платника податків та/або відокремленого підрозділу юридичної особи».

Відтак, заява Офісу ВПП ДФС є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, вимоги заявника є не обґрунтованими і не підлягають задоволенню. Доводи заявника не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246, 283 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі.

У стягненні з ПАТ «Запоріжжяобленерго» на користь заявника суми сплаченого судового збору за подання заяви до суду відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня їх проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повний текст судового рішення складено 09.07.2019.

Суддя О.О. Прасов