Справа № 640/18979/18
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 липня 2019 року №640/18979/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції у місті Києві,

Національної поліції України,

третя особа Міністерство внутрішніх справ України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 15, ), Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, буд.10, ), третя особа Міністерство внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 10) про:

- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції у місті Києві, Національної поліції України стосовно не прийняття рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Головного управління Національної поліції в м. Києві, Національної поліції України скласти висновок та прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням 2-ї групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату;

- зобов`язання Головного управління Національної поліції в м. Києві, Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням 2-ї групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.12.2018 відкрито провадження в адміністративній справі № 640/18979/18, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що відповідно до положень Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) він має право на отримання одноразової грошової допомоги, як інвалід ІІ групи, у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ незалежно від дати та причини звільнення зі служби в поліції.

Від Міністерства внутрішніх справ України надійшли пояснення, в яких представник зазначає, що оскільки останнім місцем служби позивача було Головне управління Національної поліції в м.Києві, то на нього, як на поліцейського поширюються норми Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з чим він має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4, яким затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

У встановлений судом строк від Головного управління Національної поліції у місті Києві надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує, вказавши, що підстави для виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму відсутні тому, що відносно наданих позивачкою актів форми Н-5 від 31.07.2018 року та форми Н-1 від 01.08.2018 року прийнято рішення уповноваженою особою про їх скасування.

Також, представником Національної поліції України подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує з тих підстав, що права та інтереси ОСОБА_1 Національною поліцією не порушувались та судового захисту не потребують

Від позивача надійшла відповідь на відзив відповідачів, в якій останній зазначив про безпідставність доводів відповідачів, так як є всі підстави для призначення та виплати одноразової грошової допомоги. При цьому позивачкою наголошено про порушення процедури розгляду заяв передбаченої Порядком №4.

Представником Національної поліції України подано заперечення на відзив позивача в яких зазначено, що між позивачкою на відповідачем жодних спірних правовідносин з даного питання не виникло, оскільки згідно п.4 ст. 100 Закону України «Про національну поліцію» одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у частині другій цієї статті, призначається та виплачується за останнім місцем проходження служби поліцейським.

Відповідно до вимог статті 263 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 з 01.10.1992 року по 06.11.2015 року проходила службу в органах внутрішніх справ України. З 07.11.2015 року по 22.12.2017 року перебувала на службі в Національній поліції України, а саме в Головному управлінні Національної поліції у м. Києві.

Наказом заступника Голови - начальника Головного управління Національної поліції у м. Києві від 22.12.2017 року « 1477 о/с відповідно до Закону України «Про національну поліцію» звільнено зі служби в поліції згідно з п. 2 (через хворобу) ч. 1 ст. 77 підполковника поліції ОСОБА_1 старшого слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції від 22.12.2017 року. Підстава: рапорт ОСОБА_1 від 0112.2017 року та свідоцтво про хворобу №250, видане військово-лікарською комісією Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву» 30.11.2017 року.

Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0968528 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності.

Також відповідно до довідки серії АГ №0014569 від 13.06.2018 року про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності, відповідно до якої ступінь втрати працездатності складає 65%, причиною втрати професійної працездатності визначено захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків.

В зв`язку з вищезазначеним, позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в м. Києві із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності та отриманням другої групи інвалідності, пов`язаної з виконанням службових обов`язків.

25 липня 2018 року Головне управління Національної поліції у м. Києві листом повідомило позивача про необхідність звернутись до ліквідаційної комісії управління МВС України на Південно західній залізниці для проведення дорозслідування нещасного випадку.

Листом від 23.10.2018 року №908-д/125/05/30-2018 Головним управлінням повідомлено, що копії всіх матеріалів розслідування нещасного випадку по заяві ОСОБА_1 були направлені до Департаменту державного майна та ресурсів МВС України для встановлення відповідності зазначених актів вимогам Порядку розслідування та обліку нещасних випадків професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України №1346 від 27.12.2002 . На теперішній час відповіді з Департаменту державного майна та ресурсів МВС України не надходило.

Вважаючи, що відповідач порушив права позивача на отримання одноразової грошової допомоги, останній звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» №580-VІІІ від 02.07.2015 (далі - Закон №580-VІІІ). З прийняттям зазначеного Закону втратив чинність Закон України «Про міліцію» 565-XII від 20.12. 1990 року.

Згідно вимог ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. У зв`язку з тим, що Закон України «Про міліцію» втратив свою чинність, суд застосовує до вказаних Закон України «Про Національну поліцію», що є чинним станом на момент розгляду даної справи.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства. Днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (пункт 2 Порядку № 850).

Згідно з розділом ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» (набрав чинності 07 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Розділом XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» (п.15) встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію" одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті; визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Підпунктом "б" пункту 4 частини першої статті 99 Закону №580-VІІІ встановлено, що розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, визначеного законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності II групи - 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Визначення інвалідності та ступеня втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейським здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно закону та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 100 Закону України "Про Національну поліцію" ).

Відповідно до частини шостої статті 100 Закону особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

Статтею 101 Закону України "Про Національну поліцію" встановлені підстави, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, а саме: якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком:

а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням;

б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом);

г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №4 від 11.01.2016року затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року № 163/28293, який набрав чинності 29.02.2016 (далі - Порядок №4).

Положеннями пп.4 п.5 розділу 1 Порядку №4 (в редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 12.09.2016 року №916) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається у випадку пов`язаному з проходженням служби в органах внутрішніх справ-обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Порядку №4 днем виникнення права на отримання ОГД у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Посадові особи поліції у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання одноразової грошової допомоги відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги (п. 2 Розділу ІІІ Порядку № 4).

Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Порядку № 4 заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.

За приписами п. 5 розділу ІІІ зазначеного Порядку для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: 1) довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; 2) постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; 3) акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; 4) сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; 5) документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Згідно з п. 1 розділу IV Порядку № 4 фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги затверджує/відмовляє: в апараті Національної поліції - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у міжрегіональних органах Національної поліції - начальник органу або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві - начальник Головного управління Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Положеннями п. 2 розділу IV Порядку № 4 визначено, що керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п`ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що передумовою для виплати одноразової грошової допомоги є встановлення факту отримання поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання поліцейським службових обов`язків, які дають право на таку виплату відповідно до ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію".

При цьому, Положеннями Порядку та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції та Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, якими визначено механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського передбачено, що одноразова грошова допомога у разі встановлення інвалідності проводиться за останнім місцем служби.

Таким чином, заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності має бути подана працівником за останнім місцем служби.

Отже, органом, до якого позивач мав звернутися з заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги, є Головне управління Національної поліції у місті Києві.

Таким чином, суд приходить до висновку, що між позивачкою на Національною поліцією України жодних спірних правовідносин з питання виплати одноразової грошової допомоги не виникло, а тому позовні вимоги заявлені до даного відповідача задоволенню не підлягають.

Аналізуючи вказані вище норми права, суд дійшов висновку про те, що за нормами п.п.3, 4 ч.1 Закону №580-VІІІ встановлено, що зазначене положення Закону застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення): інвалідність повинна наступити внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції чи виконання службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції; інвалідність повинна наступити не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції; причиною звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права викладена в постанові Верховного Суду від 29.10.2018 по справі №287/129/17-а.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи свідоцтва про хворобу №250, виданого військово-лікарською комісією Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по м. Києву» ОСОБА_1 визнана непридатною до служби в поліції, захворювання пов`язані з проходженням в службі поліції,

Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0968528 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, травма пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Також відповідно до довідки серії АГ №0014569 від 13.06.2018 року про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності, відповідно до якої ступінь втрати працездатності складає 65%, причиною втрати професійної працездатності визначено захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків.

Разом з тим, позивачем було надано акти форми позивачем було надано акти форми Н-5* та Н-1* про нещасний випадок та розслідування нещасного випадку та повторні акти дорозслідування від 01.08.2018 року.

Правовідносини у сфері охорони праці регулюються Законом України "Про охорону праці" 14 жовтня 1992 року N 2694-XII та Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України № 1346 від 27.12.2002 (далі Порядок № 1346).

При цьому, суд зазначає, що вищезазначеним порядком не передбачено надіслання актів на доопрацювання та проведення дорозслідування.

Водночас, суд звертає увагу, що матеріали справи містять містять документи, які підтверджують втрату працездатності позивача, а самі акти Н-1 та Н-5 від 31.01.2013 року підписані головою та усіма членами Управління МВС України на Південно-Західній залізниці.

На виконання вимог Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського позивачем подано начальнику Головного управління Національної поліції в м. Києві заяву (рапорт) про проведення йому виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що йому встановлено ІІ групу інвалідності та 65% втрати професійної працездатності з причиною - захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, до якої було подано відповідні документи, передбачені Порядком.

Отже, позивачем дотримано законодавчо встановлений порядок подання відповідних документів для виплати йому одноразової грошової допомоги.

В той же час, відповідачем не було розглянуто заяву (рапорт) позивача у відповідності до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, а саме, відповідачем (його фінансовим підрозділом) за наслідком отримання заяви ОСОБА_1 в десятиденний термін не було підготовлено висновок про призначення одноразової грошової допомоги, не проведено його затвердження та у п`ятнадцятиденний строк не було прийнято керівником відповідного рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги або про відмову з письмовим повідомленням позивача із зазначенням відповідних мотивів.

Натомість, відповідачем направлено на адресу позивача листи , в яких фактично наведені положення нормативно-правових актів та зазначено про можливість виплати одноразової грошової допомоги.

В той же час, з наведених відповідей не вбачається, що відповідачем було прийнято рішення про призначення або відмову у виплаті одноразової грошової допомоги із зазначенням відповідних мотивів та повідомлено про це позивача.

Таким чином, суд доходить висновку, що заява (рапорт) позивача не була розглянута позивачем у відповідності до Порядку №4 та відповідного рішення за наслідками її розгляду відповідачем прийнято не було, чим порушено право позивача на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, на захист яких подано даний позов.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що заяву (рапорт) позивача про виплату одноразової грошової допомоги відповідач не розглянув та відповідного рішення у визначеному законодавством порядку не прийняв, а тому наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції у місті Києві щодо не розгляду заяви про призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та зобов`язання повторно розглянути заяву позивача про виплату одноразової грошової допомоги та прийняти відповідне рішення.

При цьому, позовні вимоги ОСОБА_2 щодо зобов`язання зобов`язання Головного управління Національної поліції в м. Києві, Національної поліції України скласти висновок та прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням 2-ї групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату; зобов`язання Головного управління Національної поліції в м. Києві, Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням 2-ї групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату не підлягають до задоволення, оскільки суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. З огляду на те, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги або прийняття рішення про відмову у призначенні та виплаті, то суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб`єкта владних повноважень. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів щодо правомірності своїх дій.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору.

Керуючись статтями 9, 14, 72-74, 77, 90, 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції у місті Києві щодо не розгляду заяви про призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Зобов`язати розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2-ї групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

У задоволені інших позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Суддя Н.Г. Вєкуа