Справа № 200/8729/19-а
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

15 липня 2019 р. Справа №200/8729/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Ушенко С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними дій та стягнення матеріальної і моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Донецькій області про:

- визнання протиправними дії службових осіб Слов`янського ВП Головного управління Національної поліції в Донецькій області при підготовці, провадженні та документуванні 07 березня 2016 року обшуку в квартирі АДРЕСА_1 і гаражів № АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 в кооперативі «Нива » м . Слов`янська , та вилученні майна потерпілих;

- стягнення матеріальної та моральної шкоди в зазначених ними розмірах, а саме:

на користь ОСОБА_2 - матеріальної шкоди у сумі 86177,68 грн., інфляційних нарахувань - 38814,43 грн., 3% річних від простроченої суми - 8352,27 грн., пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань - 88761,72 грн., а всього 222106,10 грн., та моральної шкоди у сумі 300000 грн.;

на користь ОСОБА_3 - матеріальної шкоди у сумі 9635 грн., інфляційних нарахувань - 4339,60 грн., 3% річних від простроченої суми - 933,82 грн., пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань - 9923 грн., а всього 24831,42 грн., та моральної шкоди у сумі 300000 грн.;

на користь ОСОБА_1 - матеріальної шкоди у сумі 3458050,95 грн., інфляційних нарахувань - 1557506,15 грн., 3% річних від простроченої суми - 335151,38 грн., пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань - 3561740,71 грн., а всього 8912449,19 грн., та моральної шкоди у сумі 300000 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4, п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Тобто, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

У частині третій статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, тимчасове вилучення майна.

Вилучення коштів, майна та інших предметів під час обшуку, який було здійснено, як зазначають позивачі, безпідставно в рамках кримінального провадження №000071, не є, у розумінні приписів Кримінального процесуального кодексу України, здійсненням владних управлінських функцій, а є процесуальною дією - заходом забезпечення кримінального провадження під час вчинення слідчої (розшукової) дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно зі ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Статтею 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 236 КПК України визначено порядок виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи.

Отже, завдання такими діями позивачам шкоди не може бути розцінено як завдання шкоди внаслідок протиправних дій суб`єкта владних повноважень, оскільки у випадку завдання шкоди саме суб`єктом владних повноважень така шкода є наслідком вчинення дії, які суб`єкт владних повноважень здійснює в рамках реалізації управлінських функцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Органи досудового розслідування (органи, що здійснюють дізнання і досудове слідство) під час перевірки заяви про злочин та її вирішення, а також у ході розслідування кримінальної справи або здійсненні досудового розслідування не виконують владних управлінських функцій.

Відповідно до частини першої статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Вказана позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 757/59807/17-ц.

Так, у діях слідчого, інших уповноважених службових осіб при виконанні слідчих або розшукових дій немає ні адміністративного примусу, ні управлінських повноважень. Метою ж виконавчо-розпорядчої діяльності є реалізація функції державного управління, а результатом такої діяльності є управлінське рішення, яким один суб`єкт приписує певну поведінку іншому суб`єкту, що не притаманно діяльності слідчого (органу дізнання), оскільки вона спрямована на законність та своєчасність здійснення процесуальних дій за правилами КПК України, і, відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, здійснює свої повноваження слідчий відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Отже, даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки вимоги позивачів ґрунтуються саме на доводах щодо протиправності дій та бездіяльності слідчого та інших уповноважених службових осіб при виконанні слідчих або розшукових дій.

Враховуючи те, що у даному випадку спірні правовідносини пов`язані з правовідносинами, які виникли внаслідок здійснення слідчих дій, які врегульовані нормами КПК України, за наведених обставин спір у цій справі не є публічно-правовим і не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Приймаючи до уваги суть спірних правовідносин та суб`єктний склад цього спору, суд дійшов висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись за правилами КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, зокрема, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними дій та стягнення матеріальної і моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 241-243, 248, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними дій та стягнення матеріальної і моральної шкоди.

Роз`яснити позивачам, що даний спір підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства місцевим загальним судом, а також, що повторне звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особам, яка подали позовну заяву.

Ухвала про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу складено та підписано 15 липня 2019 року.

Суддя С.В. Ушенко