Справа № 520/5628/19
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2019 р. № 520/5628/19
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шляхової О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної медико-соціальної експертної комісії №2 Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Харківської обласної державної адміністрації про зобов`язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської Обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Харківської обласної державної адміністрації (вул. Галана, буд. 6. м. Харків, 61058), в якому просить суд: зобов`язати Відповідача встановити Позивачу другу групу інвалідності без зазначення строку повторного огляду (безстроково); судові витрати покласти на Відповідача.

Просив суд розглянути справу у порядку спрощеного провадження.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що він є інвалідом другої групи, набув статусу інваліда війни внаслідок поранення одержаного під час безпосередньої участі в АТО, та визнавався ним кожного року, починаючи з 2015 року. У 2018 році він звертався до відповідача з приводу встановлення групи інвалідності безстроково через народного депутата України ОСОБА_2 та МОЗ України, але позитивного результату не отримав, також у травні 2019 року на огляді Обласного МСЕК № 2 йому повторно встановлена 2-га група інвалідності на два роки до 01.06.2021року. Вказане рішення відповідача позивач вважає протиправним, через що звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 05.06.2019 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем через канцелярію суду 25.06.2019 р. подано відзив на позов, в якому останній зазначив, що друга група інвалідності була встановлена Позивачу з урахуванням погіршення загального стану здоров`я по супутнім захворюванням та з урахуванням поранення, яке не можна віднести до необоротної втрати (у тому числі ампутації) верхніх та/або нижніх кінцівок (їх частин), необоротної втрати іншого органу або повної стійкої втрати органом його функцій, при цьому ані до Обласного центру медико-соціальної експертизи м. Харкова ані до МОЗ заяв від ОСОБА_1 про незгоду з рішенням МСЕК не надходило, позивач не надав до суду належних доказів, які б спростували висновки відповідача про відсутність підстав вважати, що вищезазначене захворювання ОСОБА_1 призвело до стійких необоротних морфологічних змін та розладу функцій органів і систем його організму.

З огляду на зазначене відповідач вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вище викладене дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами з урахуванням положень п.4 ч.1 ст. 263 КАС України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач - в період з 11.07.2014р. по 09.09.2014р., приймав участь в антитерористичній операції у складі окремого підрозділу в/ч 3027 НГ України, що підтверджується довідкою № 1485 від 17.02.2015р. про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, та є є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 .

10.08.2014р.. під час виконання обов`язків військової служби, Позивач отримав два кульових поранення лівого стегна та правої гомілки, лікувався стаціонарно та амбулаторно.

30.06.2015 оглянутий Обласною МСЕК м. Києва та відповідно до його рішення встановлена інвалідність II групи, "Поранення, ТАК, пов`язано з виконанням обов`язків військової служби" на один рік (до 01.07.2016р.), що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0198068.

08.07.2016р. рішенням Обласної медико-соціальної експертної комісії №2 КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Харківської обласної державної адміністрації встановлена інвалідність II групи, "Поранення, ТАК, пов`язано з виконанням обов`язків військової служби" на один рік (до 01.07.2017р.), що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 АА № 131471

18.09.2017р. рішенням Обласної медико-соціальної експертної комісії №2 КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Харківської обласної державної адміністрації встановлена інвалідність III групи, "Поранення, ТАК, пов`язано з виконанням обов`язків військової служби" на один рік (до 01.10.2018р.), що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 686216.

02.05.2018р.. рішенням Обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Харківської обласної державної адміністрації встановлена інвалідність II групи, "Поранення, ТАК, пов`язано з виконанням обов`язків військової служби" на один рік (до 01.06.2019р.), що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 686578.

У матеріалах справи наявний лист Міністерства охорони здоров`я України від 17.08.2018 року №03.04-01-Д-1/2147-18/21815 2018 році яким депутатське звернення Народного Депутата України ОСОБА_2 від 25.07.2018 року №7307-18/208 щодо підвищення групи інвалідності ОСОБА_1 спрямоване за належністю до Управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації для прийняття рішення.

За результатами розгляду звернення 05.09.2018 року ОСОБА_1 був викликаний для співбесіди, за результатами якої вирішення питання щодо встановлення групи та строку інвалідності віднесено на черговий огляд МСЕК у червні 2019 року, з чим ОСОБА_1 погодився та претензій до Обласного центру медико-соціальної експертизи м.Харкова не висував, про що й було повідомлено МОЗ України листом Управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, копія якого знаходиться у матеріалах справи.

27.05.2019р.. рішенням Обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 КЗОЗ «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Харківської обласної державної адміністрації встановлена інвалідність II групи, "Поранення, ТАК, пов`язано з виконанням обов`язків військової служби" на два роки (до 01.06.2021р.), що підтверджується довідкою до акта огляду медико - соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 980134.

Позивач не погодився із висновками Харківської обласної медико-соціальної експертної комісії №2 Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" та звернувся до суду.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005 року № 2961-IV (надалі Закон № 2961-IV) медико - соціальна експертиза - це визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров`я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров`я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи.

Статтею 3 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 2.03.1991 року № 875-XII (надалі Закон № 875-XII ) визначено інвалідність як міру втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських організацій осіб з інвалідністю.

Інвалідам з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації визначена Положенням про медико-соціальну експертизу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 (далі - Положення про МСЕК № 1317).

Пунктом 3 Положення про МСЕК № 1317 встановлено, що медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально - профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

За змістом пункту 4 Положення Про МСЕК № 1317 Міністерство охорони здоров`я (далі - МОЗ) утворює Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, яку очолює головний лікар.

Приписами пункту 10 вказаного Положення про МСЕК № 1317 обумовлено, що залежно від ступеня, виду захворювання та групи інвалідності утворюються комісії загального та спеціалізованого профілів. До складу комісії входить не менше трьох лікарів за спеціальностями, перелік яких затверджується МОЗ з урахуванням профілю комісії, а також спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або психолог.

В силу вимог п. 12 Положення, до повноважень Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії віднесено надання лікарям комісій консультаційної допомоги з питань проведення медико-соціальної експертизи: проведення у складних випадках огляду осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленнями районних, міжрайонних, міських комісій.

Згідно з пунктом 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, особі, що визнана інвалідом, залежно від ступеня розлад функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється І, II чи III група інвалідності.

Пунктом 27 вказаного Положення визначено, що підставою для встановлення III групи інвалідності є стійкі, помірної важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, наслідками травм або вродженими вадами, що призвели до помірно вираженого обмеження життєдіяльності особи, в тому числі її працездатності, але потребують соціальної допомоги і соціального захисту.

Інваліди III групи з помірним обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.

Підставою для встановлення II групи інвалідності є стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або вродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, при збереженій здатності до самообслуговування та не спричиняють потреби в постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі.

До II групи інвалідності можуть належати також особи, які мають дві хвороби або більше, що призводять до інвалідності, наслідки травми або вроджені вади та їх комбінації, які в сукупності спричиняють значне обмеження життєдіяльності особи та її працездатності.

Особи з інвалідністю II групи з вираженим обмеженням життєдіяльності можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності, зокрема шляхом створення відповідних умов праці із забезпеченням засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів.

Згідно з пунктом 1.10 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 вересня 2011 року № 561 (надалі Інструкція №561), при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

Тобто, рішення МСЕК приймається після повного медичного обстеження особи і проведення необхідних досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичної документації, яка обов`язково включає направлення на МСЕК, та за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії.

В особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до клініки Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності (м. Дніпро) та Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів (м. Вінниця). Після обстеження зазначені науково-дослідні установи складають консультативні висновки, які для комісії мають рекомендаційний характер ().

Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII ( надалі Закон № 2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 1-2 Закону, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону, дія цього Закону поширюється на: військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них, визначений в Законі України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-ХІІ (далі - Закон №3551-ХІІ).

Разом з тим відповідно до п.2.5 Інструкції №561 повторний огляд інвалідів проводиться згідно з пунктом 22 Положення про МСЕК № 1317, а саме повторний огляд осіб з інвалідністю з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму з метою визначення ефективності реабілітаційних заходів, стану здоров`я і ступеня соціальної адаптації проводиться раз на один - три роки. Повторний огляд осіб з інвалідністю, а також осіб, інвалідність яких встановлено без зазначення строку проведення повторного огляду, проводиться раніше зазначеного строку за заявою такої особи з інвалідністю, інших заінтересованих осіб у разі настання змін у стані здоров`я і працездатності або за рішенням суду.

Відповідно до п.23-25 Положення Про МСЕК № 1317 - «У разі незгоди з рішенням районної, міжрайонної, міської комісії хворий, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання або особа з інвалідністю має право подати протягом місяця після одержання висновку комісії і письмову заяву до Кримської республіканської, обласної, Київської та Севастопольської центральних міських комісій або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров`я. Комісія, що проводила огляд, або управління охорони здоров`я надсилає у триденний строк після надходження відповідного запиту всі наявні документи на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, яка протягом місяця з дня подання зазначених документів проводить повторний огляд заявника і приймає відповідне рішення. Рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ. МОЗ за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає Центральній медико-соціальній експертній комісії МОЗ або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико - соціальної експертизи.

Рішення комісії може бути оскаржене до суду в установленому законодавством порядку.

Позивач не скористався досудовим правом оскарження рішення в місячний термін та відразу звернувся до суду.

Згідно з частиною 1 статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За загальним правилом, встановленим КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 2статті 122 КАС України).

В даному випадку ОСОБА_1 , строк звернення до суду пропущений не був, як про це помилково вказує у відзиві Відповідач.

Відповідно до п.п. 6.13 п. 6 та абзацу 23 п.п. 8.8 п. 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 467, Міністерство охорони здоров`я відповідно до покладених на нього завдань проводить медико-соціальну експертизу з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності особи та затверджує порядок її проведення.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини (рішення Олссон проти Швеції від 24 березня 1988 року справа 10465/83), запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб`єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов`язаний відновити порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається. Аналогічний підхід має бути застосований і в разі, коли має місце протиправна бездіяльність органу влади щодо неприйняття відповідного рішення у відносинах, коли обставини свідчать про наявність всіх підстав для його прийняття.

Втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов`язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до абзацу третього пункту 22 Положення Про МСЕК № 1317, особам, що звертаються для встановлення інвалідності, група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду у разі:

наявності вроджених вад розумового чи фізичного розвитку,

анатомічних дефектів,

стійких необоротних морфологічних змін та розладу функцій органів і систем організму,

неефективності реабілітаційних заходів,

неможливості відновлення соціальної адаптації,

несприятливого прогнозу відновлення працездатності з урахуванням реальних соціально-економічних обставин у місці проживання особи з інвалідністю,

а також особам з інвалідністю, у яких строк переогляду настає після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Також частиною тринадцятою статті 7 Закону № 2961-IV встановлено , що особам, які внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, отримали ушкодження, які призвели до необоротної втрати (у тому числі ампутації) верхніх та/або нижніх кінцівок (їх частин), необоротної втрати іншого органу або повної стійкої втрати органом його функцій, що призвело до інвалідності, група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду (безстроково) та на ступінь вище визначених законодавством критеріїв встановлення групи інвалідності, але не вище I групи. Переогляд з метою підвищення групи інвалідності таким особам відбувається на підставі особистої заяви особи з інвалідністю або її законного представника у разі настання змін у стані здоров`я і працездатності особи з інвалідністю або за рішенням суду.

При цьому розділом ІІІ Інструкції №561 встановлено перелік захворювань, дефектів, необоротних морфологічних станів, порушень функцій органів та систем організму, при яких група інвалідності встановлюється без строку переогляду, тобто безстроково.

До суду позивач ОСОБА_1 не надав належних доказів, які б спростували / обласної МСЕК № 2 КЗОЗ «ОЦМСЕ» ХОДА про те, що даних для визначення ОСОБА_1 особою з другою групою інвалідності безстроково не має та того що отримане їм поранення можна віднести до необоротної втрати (у тому числі ампутації) верхніх та/або нижніх кінцівок (їх частин), необоротної втрати іншого органу або повної стійкої втрати органом його функцій, стійких необоротних морфологічних змін та розладу функцій органів і систем організму

Крім того, стверджуючи про наявність, позивач ОСОБА_1 суду не надав належних доказів, які б спростували висновки відповідача про відсутність підстав вважати, що вищезазначене захворювання ОСОБА_3 не призвело до стійких необоротних морфологічних змін та розладу функцій органів і систем її організму.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги щодо зобов`язання Відповідача встановити Позивачу другу групу інвалідності без зазначення строку повторного огляду (безстроково), не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи динаміка загального стану здоров`я ОСОБА_1 має тенденцію до погіршення, та 30.04.2018р. ОСОБА_1 був направлений на МСЕК до строку переогляду, по погіршенню стану здоров`я, крім того, ОСОБА_1 в цей час була підвищена група інвалідності у зв`язку з погіршенням його загального стану здоров`я, тобто по патології центральної нервової системи та патології хребта, які не пов`язані з проходженням служби, та 27 травня 2019 року оглянутий повторно Обласною МСЕК №2 встановлена 2-га група інвалідності строком на два роки (дата чергового переогляду 01.06.2021р.), у зв`язку з Пораненням, пов`язано з виконанням обов`язків військової служби та по погіршенню стану загального стану здоров`я, патології центральної нервової системи та патології хребта захворювання, які не пов`язані з проходженням служби.

Відповідно до довідки Обласної МСЕК м. Києва до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0198068 від 30.06.2015 встановлено «може працювати в створених умовах показані інтелектуальні види праці»;

В подальшому довідкою ОМСЕК №2 КЗОЗ «ОЦМСЕ» ХОДА до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 АА № 131471 від 08.07.2016р. встановлено «протипоказана важка фізична праця, тривале перебування на ногах»; довідкою ОМСЕК №2 КЗОЗ «ОЦМСЕ» ХОДА до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 686216 від 18.09.2017 встановлено «протипоказана праця, з тривалим перебуванням на ногах»; довідкою ОМСЕК №2 КЗОЗ «ОЦМСЕ» ХОДА до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 686578 від 02.05.2018р. встановлено «протипоказані значні психо-емоційні навантаження, довге перебування на ногах»; довідкою ОМСЕК №2 КЗОЗ «ОЦМСЕ» ХОДА до акта огляду медико- соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 980134 від 27.05.2019 р. встановлено «протипоказані значні психо-емоційні навантаження, тривале перебування на ногах».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем частково доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, однак, враховуючи викладену в рішенні Конституційного суду України правову позицію про те що припис частини п`ятої статті 17 Конституції України слід розуміти як такий, що покладає на державу обов`язок забезпечувати також соціальний захист громадян України - ветеранів війни, у тому числі осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, та членів сімей осіб, які захищали Вітчизну, її незалежність, суверенітет та територіальну цілісність, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Харківської обласної медико-соціальної експертної комісії №2 Комунального закладу охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Харківської обласної державної адміністрації про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Харківську обласну медико-соціальну експертну комісію №2 Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Харківської обласної державної адміністрації (вул. Галана, буд. 6. м. Харків,61058) повторно розглянути питання щодо строку встановлення ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) статусу інваліда ІІ групи з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 15 липня 2019 року.

Суддя Шляхова О.М.