Справа № 520/3933/19
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 р.Справа № 520/3933/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Донець Л.О.,

Суддів: Бенедик А.П. , Гуцала М.І. ,

за участю секретаря судового засідання Соколової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 року (головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., повний текст складено 22.05.19 року) по справі № 520/3933/19

за позовом Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Експорт"

про стягнення адміністративно-господарських санкцій,

ВСТАНОВИВ:

19.04.2019 Харківське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі позивач) звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ» (далі відповідач), в якому просить стягнути з відповідача адміністративно-господарські санкції за незайняті робочі місця, призначені для працевлаштування осіб з інвалідністю, в сумі 348068,42 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що відповідач перебуває на обліку у Харківському обласному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів, як підприємство, яке в своїй діяльності використовує найману працю.

Середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу підприємства у 2018 році становила 114 осіб, з них середньооблікова чисельність фактично працюючих інвалідів 3 особи, а кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» 5 осіб.

Суд першої інстанції, під час розгляду справи, дійшов до висновку, що позивачем неправомірно призначені адміністративно-господарські санкції у розмірі 348068,42 грн, оскільки відповідачем виконано вимоги ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів України» підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів України» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів України» підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Як свідчать матеріали справи на підприємстві відповідача станом за 2018 рік створено 6 робочих місць для осіб-інвалідів, які були зайняті наступними працівниками:

ОСОБА_1 , заступником начальника відділу методології обліку і контролю;

ОСОБА_2 , менеджером із збуту;

ОСОБА_3 , робітником з благоустрою;

ОСОБА_4 , обліковцем;

ОСОБА_5 , провідним фахівцем з кадрового адміністрування;

ОСОБА_6 , регіональним менеджером з продажу насіння.

На виконання свого обов`язку щодо забезпечення працевлаштування інвалідів, відповідачем подані протягом 2018 року до Харківського міського центру зайнятості звіти про наявність вакансій форми №3-ПН. За змістом листа Харківського міського центру зайнятості від 16.04.2019 № хмцз-04-3424, відмов у працевлаштуванні інвалідів за направленням Харківського міського центру зайнятості з боку відповідача не було. Окрім цього, протягом 2018 року на підприємстві працювало 6 осіб з інвалідністю.

Згідно до положень ч. 3 ст. 18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів України» державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань.

Для забезпечення виконання нормативу для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2018 році відповідачем здійснювалось інформування Харківського міського центру зайнятості про наявність вакантних робочих місць для осіб з інвалідністю (т. 1, аркуш справи 16-49, 70-107).

Аналізуючи викладені вище норми, колегія суддів зазначає, що самостійне здійснення працевлаштування інваліда роботодавцем має місце у випадках прямого звернення особи з урахуванням професії, умов праці та вимог до кандидата, встановлених на підприємстві, установі, організації для зайняття вільної вакансії.

На відповідача не покладається обов`язок підбирати і працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця, а лише створювати такі місця, однак подання звітності на попит робочої сили громадян-інвалідів є прямим обов`язком роботодавця.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що відповідачем виконані вимоги ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», через що відсутні підстави для застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій.

У своїй апеляційній скарзі позивач повторює правову позицію, викладену в позовній заяві.

З огляду на викладені вище обставини, колегія суддів дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому судове рішення не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 року по справі № 520/3933/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.О. Донець
Судді А.П. Бенедик М.І. Гуцал
Повний текст постанови складено 12.07.2019 року