Справа № 220/1014/19
Суддя: Яненко Г. М.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 220/1014/19
Номер провадження № 2-а/220/7/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Яненко Г.М.,

за участю секретаря судового засідання - Черняєвої С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Новосілка Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника Кріпця Олега Володимировича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся з позовом до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника Кріпця О.В. про визнання відсутності компетенції в діях спеціаліста військомату на складання відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення, визнати недопустимим доказом протокол, скасувати постанову військового комісара та закрити провадження по справі.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що постановою військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника - ОСОБА_2 № 46/19, за справою про адміністративне правопорушення від 11 квітня 2019 року, його - ОСОБА_1 , було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 85 грн. 00 коп. Постанова була винесена в рамках розгляду протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 210 КУпАП від 08 квітня 2019 року, складеного провідним спеціалістом ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_3 .
На думку позивача вищезазначений протокол було складено з грубим порушенням чинного законодавства України, недотримані вимоги ст. 256 КУпАП, зокрема: не зазначено місце та час вчинення адміністративного правопорушення; не в повній мірі розкрита суть адміністративного правопорушення; взагалі не встановлено форму вини, що є важливою складовою для прийняття рішення; - не зазначено адреси свідків, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; - не зазначені в протоколі пояснення ОСОБА_1 ; взагалі не долучені жодні характеризуючі дані ОСОБА_1 (характеристика за місцем проживання, характеристика за місцем реєстрації, характеристика за останнім місцем роботи, довідка про склад сім`ї, довідка про доходи, довідка про судимість, довідка про вчинення адміністративних правопорушень та інші).
Також в протоколі не вірно зазначена адреса місця реєстрації позивача, хоча паспорт для встановлення його особи він надавав. Відсутній запис щодо обтяжуючих обставин адміністративної відповідальності, не зазначені пом`якшуючі обставини, не вказано де саме (в якому кабінеті) був складений протокол. Також позивачеві було відмовлено в наданні додатку (його копії) до протоколу.
Виходячи з зазначеного, позивач вбачає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено формально та з великою кількістю порушень, тому як доказ є недопустимим.
10.04.2019 року ОСОБА_1 надав до Великоновосілківського районного військового комісаріату два клопотання, про закриття адміністративної справи по відношенню до нього та про ознайомлення з матеріалами адміністративної справи, крім цього надав заяву про зміну місця проживання. Жодної відповіді йому станом на 18.04.2019 не надано.
11 квітня 2019 року о 10 год. 00 хв. прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_2 у вказаний в протоколі час, для розгляду адміністративної справи, ОСОБА_1 був вимушений чекати, так як в зазначений час розгляд справи не відбувся, що є на його думку порушенням умов розгляду адміністративної справи. Розгляду справи про адміністративне правопорушення, як такого не відбулося взагалі, посадовими особами Великоновосілківського районного військового комісаріату було грубо порушено норми чинного законодавства України, зокрема ст.ст. 278, 279, 280, 282 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, дотримання процесуального порядку розгляду справи. Адміністративна справа по відношенню до ОСОБА_1 , складена формально, його вина нічим не підтверджена, свідки є заінтересованими особами, докази в справі відсутні.
11.04.2019 о 10 год. 20 хв. ОСОБА_3 завела позивача до свого кабінету та пояснила, що зараз вона буде складати по відношенню до нього постанову у справі про адміністративне правопорушення. При цьому в кабінеті вже знаходились працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Після чого, ОСОБА_3 почала друкувати текст та пояснила, що вона зараз розглядає справу про адміністративне правопорушення вчинене позивачем. Користуючись своїми правами, ОСОБА_1 сказав ОСОБА_3 , що хоче зняти відеозапис тих дій, які вона по відношенню до нього проводить, однак, ОСОБА_3 суворо заборонила користуватися технічними засобами фіксації, що є грубим порушенням прав позивача передбачених Конституцією України та чинним законодавством. Під час цього, до кабінету зайшов працівник ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_6 , яка розмовляла з усіма присутніми, також до кабінету на декілька хвилин зайшов невідомий позивачеві чоловік. Приблизно через 30 хвилин ОСОБА_3 роздрукувала на принтері два аркуші та вийшла з кабінету. За декілька хвилин ОСОБА_3 повернулася, при цьому вона попросила позивача пройти до холу будівлі комісаріату, де знаходиться камера відеонагляду та пояснила, що буде зачитувати йому постанову № 46/19 у справі про адміністративне правопорушення. Прослідуючи за ОСОБА_3 до холу будівлі, в якому ще знаходились близько п`яти - семи невідомих позивачеві людей, вона почала зачитувати йому постанову, під час чого позивач зрозумів, що вона написана від імені військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника - ОСОБА_2 , а фактично була складена ОСОБА_3 . Після зачитування вказаної постанови, позивач заявив ОСОБА_3 що цей документ є незаконним, так як його складено з грубим порушенням чинного законодавства України, однак остання його заяви не прийняла та сказала що всі заяви та клопотання за даним фактом він може направити до суду. Також, під час прийняття рішення не було враховано пом`якшуючу обставину, а саме те, що позивач являється учасником бойових дій, згідно рішення Національної поліції України № 2/І/У/449 від 26 лютого 2019 року про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України.

З приводу ж невчасного постановлення на військовий облік, позивач пояснив наступне, що умислу уникнути від військового обліку, або несвоєчасно на нього стати в нього не було, затримку пов`язує з віддаленим місцем проходження служби (близько 800 км.), відсутністю коштів на проїзд та хворобою. На військовий облік ОСОБА_1 став 08.04.2019 р., що підтверджується відміткою в військовому квитку.

Таким чином позивач вважає, що постанова є незаконною, не обгрунтованою, такою що не відповідає нормам КУпАП та винесеною з перевищенням компетенції суб`єкта владних повноважень. Зокрема, процесуальні документи по відношенню до нього складала не уповноважена на те особа. Також під час накладення стягнення були порушені вимоги ст. 33 КУпАП, чим і викликане його звернення до суду з даною заявою.
Позивач в судове засідання не з`явився, але згідно позовної заяви просив про розгляд справи у його відсутність. Згідно клопотання від 10.07.2019 року надав додаткові докази на підтвердження викладеного у протоколі.
Представник відповідача, Великоновосілківського районного комісаріату Донецької області в судове засідання не з`явився, але до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого підполковник ОСОБА_2 зазначає, що військовослужбовець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до наказу командира сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.12.2018 року № 240-РС, наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09.01.2018 року № 4, призначений на посаду стрільця-помічника гранатометника 1 відділення охорони, взводу охорони, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ВОС - 100915А та зарахований до списків особового складу.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 30.11.2018 року № 48-РС, військовослужбовець ОСОБА_1 призначений кулеметником відділення охорони взводу охорони роти охорони та оборони військової частини НОМЕР_2 , ВОС-Ю1672А.
Відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 08.01.2019 року № 5, ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 та вибув до нового місця служби в с. Розсошки, Черкаської області (військова частина НОМЕР_2 ) і проходив військову службу в даній військовій частині до 29 березня 2019 року.
Керуючись п. 5 пп. до ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовця ОСОБА_1 , наказом командира військової частини НОМЕР_2 було звільнено з військової служби через службову невідповідність.
Громадянин ОСОБА_1 , після звільнення з військової частина НОМЕР_2 , відповідно до припису військової частини НОМЕР_2 № 30 від 29.03.2019 р. (вх. №1972 від 08.04.2019 р.), повинен був прибути до Великоновосілківського районного військового комісаріату 31 березня 2019 року для постановки його на військовий облік військовозобов`язаних та зарахування його у запас.
Проте ОСОБА_7 вчасно цього не зробив і прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 для постановки його на військовий облік лише 08 квітня 2019 року і тим самим порушив правила військового обліку, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 210 КУпАП.
ОСОБА_1 в своїй позовній заяві вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 210 КУпАП складено з грубим порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а саме не зазначено місце та час вчинення адміністративного правопорушення але це не відповідає дійсності і тим самим військовозобов`язаний вводить в оману Великоновосілківський районний суд Донецької області, тому що в протоколі про адміністративне правопорушення вказана адреса де складався протокол про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_1 і час 16:35 годин 08 квітня 2019 року.
В протоколі про адміністративне правопорушення, який складався по відношенню до ОСОБА_8 розкрита суть вчиненого адміністративного правопорушення, а саме грубе порушення ним правил військового обліку тим, що він вчасно не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 для постановки на військовий облік після звільнення з військової служби.
Що стосується не вказаної адреси свідків, які були присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення то відповідач пояснив, що свідки не забажали надати дані щодо своїх адрес.
Дослідивши усі матеріали адміністративної справи та докази які були наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, вчинене військовозобов`язаним ОСОБА_9 , військовим комісаром було притягнуто до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`яти неоподаткованих мінімум доходів громадян, що дорівнює 85 (вісімдесят п`ять) грн. 00 коп.
Також комісар звертає увагу Великоновосілківського районного суду Донецької області на те, що громадянин ОСОБА_7 в своїй позовній заяві, сам підтверджує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, тим що він невчасно не став на військовий облік у зв`язку з тим що в нього не було коштів на проїзд і хворобою, жодних підтверджуючих документів він до ІНФОРМАЦІЯ_4 не надав, не під час прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 для постановки його на військовий облік не під час розгляду адміністративної справи.
Тому на думку відзивача, всупереч ст. 77 КАСУ позовна заява ОСОБА_1 не містить обґрунтування і підтвердження позовних вимог, що є самостійною підставою для відмови в позові.
В свою чергу працівниками Великоновосілківського районного військового комісаріату дотримано усіх вимог передбачених ст. 256 КУпАП, щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення.
Здійснено всі можливі заходи щодо дотримання вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Тому військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_2 не порушив Конституцію України та норми Закону України, і притягнув до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 цілком законно, а відтак, на його думку у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.
Враховуючи неявку сторін, дослідивши матеріали справи, та надіслані сторонами клопотання, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення, відзиву на позовну заяву, що не заперечене позивачем, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 30.11.2018 року № 48-РС, військовослужбовець ОСОБА_1 призначений кулеметником відділення хорони взводу охорони роти охорони та оборони військової частини НОМЕР_2 , ВОС-Ю1672А.
За наказом тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 08.01.2019 року № 5, ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 та вибув до нового місця служби в с. Розсошки, Черкаської області (військова частина НОМЕР_2 ) і проходив військову службу в даній військовій частині до 29 березня 2019 року.
Керуючись п. 5 пп. до ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовця ОСОБА_1 , наказом командира військової частини НОМЕР_2 було звільнено з військової служби через службову невідповідність.
Громадянин ОСОБА_1 , після звільнення з військової частина НОМЕР_2 , відповідно до припису військової частини НОМЕР_2 № 30 від 29.03.2019 р. (вх. №1972 від 08.04.2019 р.), повинен був прибути до Великоновосілківського районного військового комісаріату 31 березня 2019 року для постановки його на військовий облік військовозобов`язаних та зарахування його у запас.
ОСОБА_7 прибув до Великоновосілківського РВК для постановки його на військовий облік 08 квітня 2019 року.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08.04.2019 року, складеного провідним спеціалістом Великоновосілківського РВК ОСОБА_3 , відповідно до завіреної копії припису військової частини НОМЕР_2 від 29.03.2019 р. № 30 (вх. № 1972, від 08.04.2019 року), встановлено що військовозобов`язаний ОСОБА_1 після проходження військової служби за контрактом в військовій частині НОМЕР_2 , 29 березня 2019 року звільнився з військової частини НОМЕР_2 (підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 29.03.2019 року №72) і 31 березня 2019 року, але не пізніше семиденного строку після звільнення з військової служби, повинен був прибути до Великоновосілківського районного військового комісаріату для постановки його на військовий облік. Громадянин ОСОБА_1 цього не зробив вчасно і до Великоновосілківського районного військового комісаріату прибув лише 08.04.2019 року, данні дії підтверджуються завіреною копією припису військової частини НОМЕР_2 від 29.03.2019 р. №30 (вх. № 1972 від 08.04.2019 року) і тим самим порушив статтю 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 04.04.2006 № 3597-ІУ.
На підставі вищевказаного судом достовірно встановлено, що в діях ОСОБА_1 , який не вчасно з`явився до Великоновосілківського районного військового комісаріату для постановки його на військовий облік, вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210 КУпАП, що фактично не заперечене і самим позивачем.
Причинами невчасного з`явлення до військомату позивач пояснив відсутністю коштів на проїзд і хворобою, але підтверджуючих доказів до матеріалів справи не долучив, як і за змістом відзиву на позов не надав цих доказів і до Великоновосілківського РВК, не підчас прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 для постановки його на військовий облік не під час розгляду адміністративної справи.

Відносно вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210 КУпАП, постановою військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника - ОСОБА_2 № 46/19, у справі про адміністративне правопорушення від 11 квітня 2019 року, ОСОБА_1 , було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 85 грн. 00 коп.
Згідно з ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, мають бути зазначені відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (ч. 1). При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені ст. 268 КпАП України.

Зі змісту протоколу вбачається, що посадовою особою в цьому процесуальному документі повнісю відображено необхідні елементи події адміністративного правопорушення: дату, час, місце, спосіб вчинення, зазначено адресу реєстрації та проживання ОСОБА_1 , місце розгляду справи, не зазначивши адресу свідків, які відмовилися надавати свою адресу, тому твердження позивача про складання протоколу формально та з великою кількістю порушень належними та допустимими доказами не підтверджено та спростовується наданими сторонами копіями процесуальних документів.

Також за змістом позовної заяви позивач стверджує, що протокол складено особою яка не має права на таке складання.

Разом з тим, виходячи з специфіки положень ст. 235 КУпАП, саме посадова особа військового комісаріату має право складати протокол за ч. 1 ст. 210 КУпАП, попередньо визначившись в порушенні особою-правопорушником конкретних положень законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, обов`язково їх зазначивши, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП.

Тобто в даному випадку відсутність компетенції спеціаліста військомату на складання спірного протоколу не визначена діючим законодавством, тому вимоги ОСОБА_1 в цій частині позову також не є обґрунтованими та ґрунтуються тільки на міркуваннях самого позивача.

Щодо порушення умов розгляду справи слід зазначити таке:

За ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за частиною першою статті 210 КУпАП, наступає за порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасне подання в обліковий орган, де вони перебувають на військовому обліку, відомостей про зміну місця проживання, освіти, місця роботи, посади, а також порушення порядку проходження навчальних зборів (занять) у навчальних закладах Товариства сприяння обороні України та професійно-технічних навчальних закладах.

Тобто, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення проявляється у:

1.Порушенні правил військового обліку;

2.Неявці на виклик до військового комісаріату без поважних причин;

3.Несвоєчасному поданні в обліковий орган, де військовозобов`язані та призовники перебувають на військовому обліку, відомостей про зміну місця проживання, освіти, місця роботи, посади;

4.Порушенні порядку проходження навчальних зборів (занять) у навчальних закладах Товариства сприяння обороні України та професійно-технічних навчальних закладах.

Відповідно до абзацу 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Правилами військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених постановою КМУ від 07.12.2016 р. № 921, встановлено обов`язки, зміст яких викладений в пункті 1 (абзаци з 2 по 10), пунктах 2 та 3, серед яких також повинність прибувати за викликом до військових комісаріатів, повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади.

За змістом постанови про адміністративне правопорушення № 46/19, ОСОБА_11 , будучи особою яка підлягає адміністративній відповідальності, військовозобов`язаний, не з`явився до Великоновосілківського районного військового комісаріату для постановки його на військовий облік без поважних причин в обумовлений законом термін. При цьому при розгляді справи військовим комісаром та до матеріалів цього позову доказів поважності причин пропуску строку звернення до військомату ОСОБА_11 не долучено.
Таким чином сумнівів у винності ОСОБА_11 , щодо вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 210 КУпАП не виникає, а не зазначення у постанові пом`якшуючих покарання обставин (тим більш, що наявність статусу учасника бойових дій в даному випадку не є пом`якшуючою обставиною) не впливає на суть правопорушення та встановленого постановою покарання.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи ситуацію яка виникла внаслідок військової агресії, допущення правопорушень в сфері виконання військових обов`язків, є не допустимими та в даному випадку поважність причин пропуску строку мала доводитися позивачем при розгляді справи, шляхом надання будь-яких документів в підтвердження хвороби та неможливості вчасно з`явитися. Проте позивач своїм правом на надання пояснень до розгляду адміністративного правопорушення не скористався, докази на підтвердження відсутності вини у вчиненні правопорушення не надав, як до прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності так і в процесі розгляду справи судом.

Як вбачається зі змісту постанови про притягненя ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, останню підписано уповноваженою посадовою особою, в той час як саме по собі виготовлення постанови іншою особою, як і розгляд справи без участі правопорушника для даного виду правопорушень нормами КУпАП не заборонено.

Тому суд вважає, що відповідачем доведено неправомірність оскаржуваної постанови притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 210 КУпАП, а заперечення позивача не можуть бути прийняті судом, як такі що жодними доказами не підтверджені та немають суттєвого значення для доведеності вини правопорушника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 9, 205, 244-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Дата підписання 15 липня 2019 року.

Суддя Г.М. Яненко