Справа № 520/1311/19
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 р. Справа № 520/1311/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2019, суддя Бабаєв А.І., 61022, м. Харків, майдан Свободи, 6, повний текст складено 08.04.19 по справі № 520/1311/19

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі відповідач, ГУ ДФС у Харківській обл.), в якому просив суд скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № 6 від 09.11.2018 та рішення про застосування штрафних санкцій № 6 від 09.11.2018, прийняті ГУ ДФС у Харківській обл.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 задоволено адміністративний позов.

Скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № 6 від 09.11.2018, прийняту ГУ ДФС у Харківській обл.

Скасувати рішення про застосування штрафних санкцій № 6 від 09.11.2018, прийняте, ГУ ДФС у Харківській обл.

Не погодившись з даним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що перевіркою достовірності відображення у звітності сум доходу, отриманого від здійснення діяльності, на яку нараховується єдиний внесок, встановлено, що позивачем занижено суми чистого оподатковуваного доходу на суму 18498,34 грн. та завищено валові витрати у 2016, 2017 роках на суму 119876,19 грн, чим занижено базу оподаткування, на яку нараховується єдиний внесок за 2016 рік на загальну суму 137731,53 грн., за 2017 рік на загальну суму 643,00 грн. У звіті про суму нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску занижено єдиний внесок за 2016 рік на загальну суму 30300,96 грн. заниження суми єдиного внеску виникає у зв`язку із встановленими порушеннями, описаними в п. 2 акту податкової перевірки.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2019 залишено без руху апеляційну скаргу у зв`язку з несплатою судового збору.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2019, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито провадження по справі № 520/1311/19.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2019 закінчено підготовку справи до розгляду та призначено у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2019 відкладено судове засідання на іншу дату у зв`язку з неявкою сторін.

Сторони в судове засідання не з`явилися про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до положень ч.3 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа розглянута без участі сторін.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які відповідач посилається в апеляційній скарзі, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

ГУ ДФС у Харківській обл. була проведена документальна планова виїзна перевірка самозайнятої особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх, передбачених ПК України, податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2017.

За результатом перевірки складено акт від 12.10.2018.

Згідно висновків акту перевірки ФО-П ОСОБА_1 порушено:

- п. 177.4 ст. 177 ПК України в частині завищення суми валових витрат за 2016 року на загальну суму 119876,19 грн.;

- п.п. 164.1.3. п.164.1. ст.164, п.177.2 ст.177 ПК України в частині визначення бази оподаткування податку на доходи з фізичних осіб, внаслідок чого занижено суму чистого оподатковуваного доходу за 2016 року на загальну суму 119876,19 грн.;

- п. 177.1 п. 177.2 ст. 177 ПК України в частині правильності проведення остаточного розрахунку податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, що підлягає сплаті до бюджету, внаслідок чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2016 рік в сумі 21577,72 грн.;

- ст. 168, п.176.2 ст.176 ПК України в частині не перерахування податку на доходи з фізичних осіб в сумі 21577,72 грн., що підлягає донарахуванню за результатами даної перевірки;

- п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині завищенням валових витрат у 2016 року на суму 119876,19 грн., чим занижено базу оподаткування на яку нараховується єдиний внесок за 2016 року на загальну суму 119876,19 грн.;

- п.1 ч.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7, ч.5 ст.8, ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині заниження бази оподаткування, на яку нараховується єдиний внесок за 2016 року на загальну суму 119876,19 грн., внаслідок чого у звіті про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску занижено єдиний внесок за 2016 року на загальну суму 26372,76 грн.;

- ст.163 ПК України враховуючи підпункт 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України в частині заниження військового збору, за перевірений період, на суму 1798,15 грн. за рахунок заниження чистого оподаткованого доходу (бази оподаткування) на суму 119876,19 грн.;

- п.п. 164.1.3. п.164.1. ст.164, п.167.1 ст.167, п.177.2 ст.177, ст.176 п.176.2 ПК України в частині не перерахування військового збору в сумі 1798,15 грн., що підлягає донарахуванню за результатами даної перевірки;

- в частині заниження податкового зобов`язання по ПДВ складає в сумі 150439 грн., та ПДВ на суму 30088 грн., чим порушено п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, абз.г п.198.5 ст.198 Податкового Кодексу України.

Зі змісту наданого до суду рішення ДФС України №3-11-05-01-25 від 24.10.2019 року про результати розгляду скарги встановлено, що позивачем оскаржено податкові повідомлення-рішення від 09.11.2018 року №6, №6 та №6, винесені на підставі акту перевірки №4286/20-40-13-06-07/ від 12.10.2018 року.

Вказаним рішенням ДФС України скасовано податкові повідомлення-рішення від 09.11.2018 №6 та №6. Також, рішенням скасовано податкове повідомлення-рішення від 09.11.2018 №6 про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість в частині основного платежу 23975,46 грн., штрафної санкції 5993,86 грн., а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Також, на підставі акту перевірки №4286/20-40-13-06-07/ НОМЕР_1 від 12.10.2018 ГУ ДФС у Харківській обл. винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № 6 від 09.11.2018 та рішення про застосування штрафних санкцій № 6 від 09.11.2018.

Рішенням ДФС України про результати розгляду скарги вимогу про сплату боргу (недоїмки) № 6 від 09.11.2018 та рішення про застосування штрафних санкцій № 6 від 09.11.2018 залишено без змін, а скаргу ФОП ОСОБА_1 без задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для їх задоволення.

Суд апеляційної інстанції з даним висновком суду погоджується, з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі Закон № 2464).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Згідно з ч.8 ст.9 вищезазначеного закону платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. (ч.3, ч.4 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування")

Згідно акту перевірки, фактичною підставою для висновків контролюючого органу про заниження позивачем єдиного внеску стали результати розрахунку фактичних витрат на електроенергію, пов`язаної з веденням господарської діяльності, виходячи з переліку основних засобів позивача, у зв`язку з чим відповідачем було висунуто вимогу про сплату боргу та застосовано штрафні санкції.

Так, в акті перевірки зазначено наступні основні засоби, які були враховані контролюючим органом при здійсненні розрахунку витрат на електроенергію: сепаратор зерноочисний БСХМ-16, елеватор стрічковий ковшовий (норія) ЛГ-130, розсів пакетний універсальний РПУ-2, машина шліфувальна, вентилятор до машини шліфувальної, розсів самобалансуючий марка РК-2, машина шелушильно-шліфовальна для зерна ЗШМ-0,4 МД.

Разом з тим, позивачем підтверджено письмовими доказами використання у своїй діяльності наступних основних засобів: автомобільний розвантажувач ГУАР-15, придбаний за видатковою накладною № 1/5 від 13.05.2011 року; елеватори стрічкові ковшові (норії) ЛГ-130, придбані за видатковими накладними № 148-М від 18.09.2008 року, № 44 від 01.11.2011 року; сепаратор зерноочисний БСХМ-16, придбаний за видатковою накладною № Х-00001585 від 07.12.2011 року; вентилятори аспірації ВРП-5, придбані за видатковою накладною № РН-0307 від 28.11.2012 року; стрічка навантажувальна сировини, придбана за видатковою накладною № 136 від 12.07.2011 року; машина лущильно-шліфувальна ЗШМ 0,4 МД, придбана за видатковою накладною № 49/58 від 27.07.2012 року; машина шліфувальна для кукурудзи, придбана за видатковою накладною № РН-0000058 від 19.03.2013 року; шлюзовий затвор ШП-150 з мотор-редуктором, був придбаний за видатковою накладною № РН-0000024 від 28.11.2012 року; верстат малогабаритний чотирьохвальцовий Р6-ВС, придбаний за видатковою накладною № МП-0000379 від 14.06.2011 року; шнек-зворотка 150мм, придбана за видатковою накладною № 68/08 від 05.08.2010 року; машина для колки гороху «Лускунчик», придбана за видатковою накладною № 5 від 21.04.2009 року; розсів пакетний універсальний РПУ-2, придбаний за видатковою накладною № Х-00000059 від 19.06.2012 року; швейні машинки для зашивання мішків, були придбані за видатковою накладною № 6 від 21.04.2009 року; стрічка навантажувальна готової продукції, була придбана за видатковою накладною № 67/08 від 05.08.2010 року.

З урахуванням наведеного, колегія суддів прийшла до висновку про те, що податковим органом протиправно не врахововано при розрахунку фактичних витрат на електроенергію, пов`язаних з веденням господарської діяльності, в повному обсязі все устаткування, яким міг користуватись позивач, а також можливість використання електроенергії для технічного обслуговування приміщень, зокрема на освітлення, роботу офісної техніки, кондиціювання та опалення, що призвело до невірного визначення відповідачем обсягу спожитої електроенергії за перевіряємий період.

З гідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про помилковість висновків контролюючого органу про заниження ФОП ОСОБА_1 єдиного внеску, відтак наявні підстави для задоволення позовних вимог та скасування вимоги про сплату податкового боргу та застосування фінансових санкцій як таких, що не відповідають вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки суду не впливають.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Северянін та інші проти України"(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені апелянтом аргументи, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року по справі № 520/1311/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Любчич
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Постанова складена в повному обсязі 12.07.2019