Справа № 522/2781/19
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/2781/19
Головуючий в 1 інстанції: Бондар В.Я.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Запорожана Д.В.,

суддів - Осіпова Ю.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУ ДМС України в Одеській області про скасування рішення відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення ГУ ДМС України в Одеській області №26 від 10.01.2019 року.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував незаконністю спірного рішення.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2019 року відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищенаведене рішення, як таке, що прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Приймаючи оскаржену постанову суд першої інстанції виходив з необґрунтованості даного позову та відсутності підстав для його задоволення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 10.01.2019 року Головним управлінням державної міграційної служби України в Одеській області накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Позивач оплатив розмір штрафу, що підтверджується квитанцією №25327675-1 від 17.01.2019 року.

Рішенням №26 головного спеціалісту відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення ГУ ДМС України в Одеській області Вінцевським В.А. погодженого заступником начальника відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення ГУ ДМС України в Одеській області Максименко А.В. від 10.01.2019 року було вирішено примусово повернути в країну походження громадянина ОСОБА_2 та зобов`язано його покинути територію України у термін до 08.02.2019 року.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн:

де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Позивач є уродженцем Гвінеї, та не може повернутися до країни походження через небезпеку для свого життя та здоров`я. Позивач наголошує на тому, що у Гвінеї відбуваються порушення прав людини, немає можливості звернутися за захистом до правоохоронних органів країни походження, і тому у разі повернення Позивач може стати жертвою насильства.

Інформація по країні походження Позивача підтверджує численні порушення прав людини на території Гвінеї, і нестабільну політичну ситуацію навіть у столиці держави - Конакрі, де проживав Позивач до виїзду з країни походження.

Більше того, наявна ІКП підтверджує, що у разі повернення до Гвінеї Заявнику загрожує катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання.

Таким чином, оскільки судом 1-ї інстанції не була врахована остання інформація по країні походження щодо ситуації в Гвінеї, яка підтверджує наявність небезпеки у разі повернення позивача до Гвінеї , то це означає, що рішення суду було прийнято у порушення ч.1 ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Окрім того, спірне рішення прийнято з порушенням п.2 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства від 21 травня 2012 р. за № 806/21119.

Згідно Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства від 21 травня 2012 р. за № 806/21119 затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23.04.2012 № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України 22.01.2018 № 38/77) рішення про примусове повернення оголошується іноземцю протягом 72 годин з дати його ухвалення, за винятком випадків, коли місцезнаходження іноземця не встановлено, в присутності перекладача та/або законного представника (на вимогу особи) під підпис та обліковується посадовою особою органу ДМС, органу охорони державного кордону та органу СБУ, яка уповноважена складати документи для примусового повернення, у журналі обліку прийнятих рішень про примусове повернення та видворення з України іноземців та осіб без громадянства. У разі відмови іноземця від особистого підпису в рішенні про примусове повернення посадова особа робить про це запис у рішенні про примусове повернення в присутності двох свідків.

Позивач є громадянином Гвінеї , і не володіє українською мовою. Але, у порушення вимог законодавства, Позивачу не було надано перекладача з української мови на рідну французьку, і тому Позивач не зміг зрозуміти зміст оскаржуваного рішення про примусове повернення. Більше того, Позивач не мав можливості скористатися правовою допомогою при прийнятті оскаржуваного рішення, і тому про його процесуальні права щодо оскарження було роз`яснено лише при зверненні за безоплатною правовою допомогою.

Також, у порушення вимог п. 2 Інструкції, отримане Позивачем оскаржуване рішення не містить ані підпису позивача, ані запису відповідальної посадової особи, і тому незрозуміло, коли саме Позивачу було видано рішення. Проте судом 1-ї інстанції у порушення вищезазначеної норми ці обставини не були узяті до уваги.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про протиправність рішення ГУ ДМС України в Одеській області №26 від 10.01.2019 року.

Отже, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість даного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Пунктом 4 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив вищенаведені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даної справи по суті, внаслідок чого його рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2019 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов ОСОБА_1 - задовольнити. Рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області №26 від 10.01.2019 року - скасувати.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий Д.В. Запорожан

Судді: Ю.В. Осіпов

Т.М. Танасогло