Справа № 440/1351/19
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1351/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

судді - Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лисака С.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача за довіреністю - Нештап В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/1351/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області (надалі - Управління, відповідач) , в якому просить визнати неправомірними дії відповідача, що полягають у відмові надати будівельний паспорт для реконструкції належного їй житлового будинку по АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідача видати такий паспорт.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на неправомірну, як на її думку, поведінку відповідача, яка виявилася у безпідставній відмові у видачі будівельного паспорта, що призвело до обмеження права особи на вільне користування належною на праві власності земельною ділянкою за її цільовим призначенням.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 22.04.2019 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю її вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Після усунення недоліків, ухвалою від 07.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи на 11.06.2019.

У судовому засіданні 11.06.2019 у зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів судом оголошено перерву до 18.06.2019.

Судове засідання 18.06.2019 не відбулося з огляду на неможливість проведення судового засідання в режимі відеоконференції з технічних причин, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 02.07.2019.

У судовому засіданні 02.07.2019 позивач вимоги позовної заяви підтримала, просила її задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, проте відзиву на позов не надав. У письмових поясненнях від 13.06.2019 зазначав, що згідно з викопіюванням з плану міста М1:2000 червоні лінії по АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим будівництво в межах прокладеної червоної лінії не дозволено (а.с. 103-104).

Суд розглядає дану справу на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку спрощеного позовного провадження в межах строку, встановленого статтею 258 цього ж Кодексу.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

У власності ОСОБА_1 перебуває земельна ділянка площею 0,0743 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення вказаної земельної ділянки, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав за №151585023 від 29.12.2018, значиться для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 61).

Право власності у ОСОБА_1 на вказану земельну (кадастровий номер НОМЕР_2 ) виникло на підставі рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 13.12.2018 (а.с. 60).

На земельній ділянці розташований житловий будинок з господарськими будівлями, придбаний позивачем за договором купівлі-продажу від 13.09.2018, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночкою О.В. та зареєстрований в реєстрі за №2400 (а.с. 71-72).

Як стверджує позивач, з метою реконструкції належного їй на праві власності житлового будинку з господарськими будівлями, 11.03.2019 вона звернулася із заявою про видачу будівельного паспорта до відповідача (а.с. 86). До заяви було додано копію документа, що засвідчує право власності на земельну ділянку та копія договору купівлі-продажу житлового будинку.

19.03.2019 начальник Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Волощенко О.Г. надав заявниці лист-відповідь №28-05/0407/33, яким повідомив наступне (а.с. 87):

"При розгляді заяви було з`ясовано, що згідно з Генеральним планом міста Кременчука, затвердженим міською радою 25.12.2007 (зі змінами від 29.04.2014 та додатковими змінами від 01.04.2016), планом зонування території м. Кременчука Полтавської області, затвердженим рішенням Кременчуцької міської ради від 30.09.2014 (зі змінами від 07.09.2017), детальним планом території центральної частини міста Кременчука, затвердженим рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 21.08.2015 № 502 та внесенням змін до детального плану території центральної частини міста Кременчука, затвердженими рішеннями виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 13.06.2016 №538 та від 04.07.2017 №634, земельна ділянка за вищезазначеною адресою відноситься до території проектної багатоповерхової житлової забудови та частково знаходиться в межах червоних ліній, де не дозволяється реконструкція індивідуального житлового будинку та господарської будівлі під індивідуальний житловий будинок без зміни об`ємнопланувальних рішень та геометричних розмірів фундаментів у плані.

Відповідно до абз. 3 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №92 "Про внесення змін до Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць»: у разі незатвердження історико-архітектурного опорного плану (ІАОП) населеного місця, що внесене до Списку історичних населених місць України, проектна документація на нове будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт (крім реконструкції та капітального ремонту квартир чи окремих приміщень, які здійснюються без зміни об`ємно-просторових характеристик) у межах історичного ареалу розробляється з урахуванням вимог історико-містобудівного обґрунтування, порядок розроблення якого визначається наказом Мінкультури та Мінрегіону.

З 01.01.2019 за умови відсутності затвердженого в установленому порядку ІАОП будь-яке нове будівництво, реконструкція та капітальний ремонт (крім реконструкції та капітального ремонту квартир чи окремих приміщень, які здійснюються без зміни об`ємно-просторових характеристик) в історичних населених місцях, у тому числі в тих, в яких визначені історичні ареали, є неможливим. Проектна документація на вищезазначені види будівництва в історичних населених місцях повинна розроблятися виключно відповідно до затвердженого в установленому порядку ІАОП.

На сьогоднішній день місто Кременчук не має затвердженого в установленому порядку ІАОП.

Історико-архітектурний опорний план погоджується та затверджується у складі містобудівної документації згідно із п. 3 ст. 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

На пленарному засіданні сесії Кременчуцької міської ради, яке відбулося 13.12.2018, було розглянуто питання внесення змін в Програму розробки містобудівної документації в місті Кременчуці на 2016-2020 роки, а саме: доповнення її розділом « 11. Розроблення історико - архітектурного опорного плану міста Кременчука» з терміном виконання - 2019 рік.

Також зазначаємо, що відповідно до Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2011 № 103 ІЗ змінами (далі - Порядок) та Стандарту надання адміністративних послуг, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 17.01.2014 № 23 зі змінами, затвердженими рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 15.08.2016 №722 та від 01.03.2019 №287 (далі - Стандарт), для отримання будівельного паспорта забудови земельної ділянки до заяви додаються:

- засвідчена в установленому порядку копія документа що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою;

- засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову;

- ескіз намірів забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об`єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо);

- проект будівництва (за наявності).

При розгляді наданих документів було виявлено, що відсутній ескіз намірів забудови земельної ділянки.

На підставі вищевикладеного, відповідно до п. 2.4 Порядку та п. 7 Стандарту, у зв' язку з неподанням повного пакету документів та невідповідністю намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, управління містобудування та архітектури повертає додані до заяви документи.".

Вбачаючи протиправність у таких діях відповідача, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку позовним вимогам та запереченням з цього приводу, суд виходить з такого.

Стаття 2 Земельного кодексу України встановлює, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно зі ст. 38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Відповідно до ст. 39 Земельного кодексу України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Громадянам України, у відповідності до ст. 40 Земельного кодексу України, за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Як свідчать обставини справи, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0743 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Задля реконструкції будівлі на належній їй на праві приватної власності земельній ділянці позивач звернулася до відповідача за отриманням будівельного паспорта на земельну ділянку.

Однак, у видачі такого паспорта їй було відмовлено через те, що земельна ділянка відноситься до території проектної багатоповерхової житлової забудови та частково знаходиться в межах червоних ліній, де не дозволяється реконструкція індивідуального житлового будинку та господарських будівель під індивідуальний житловий будинок без зміни об`ємнопланувальних рішень та геометричних розмірів фундаментів у плані.

Надаючи правову оцінку таким діям відповідача, суд виходить із критерію, закріпленого п. 2 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Вказаний критерій слід розуміти, як принцип використання повноваження з належною метою. Належною є та мета, що визначена в законі або випливає з його цілей. Якщо мету повноваження в законі не визначено, то слід виходити із загальної мети, яка визначена у статті 3 Конституції України - утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до частини першої статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

При цьому, згідно зі статтею 375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" червоні лінії - визначені в містобудівній документації щодо пунктів геодезичної мережі межі існуючих та запроектованих вулиць, доріг, майданів, які розділяють території забудови та території іншого призначення.

Як зазначив представник відповідача, згідно з наданим суду копіюванням з плану міста М1:2000, червоні лінії по АДРЕСА_1 , і лише через це будівництво в межах прокладеної червоної лінії не дозволено. Саме з цієї причини в рішенні Кременчуцької міської ради від 13.12.2018 "Про передачу земельних ділянок у власність громадянам в м. Кременчуці" міститься застереження щодо наявних обмежень використання земельної ділянки позивачем для будівництва в межах встановлених містобудівною документацією червоних ліній.

ОСОБА_1 у судовому засіданні зауважувала, що реконструкцію належного їй житлового будинку по АДРЕСА_1 вона запланувала в тій частині належної їй земельної ділянки, яка не перетинає червоні лінії. Тому позивач не порушує вимоги чинного законодавства з питань містобудування та застереження, зазначені в рішенні Кременчуцької міської ради від 13.12.2018, з чим фактично погодився і присутній у судовому засіданні представник відповідача.

З приводу позиції, викладеної в листі відповідача від 19.03.2019 №28-05/0407/33 щодо неможливості здійснювати будь-яке нове будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт (крім реконструкції та капітального ремонту квартир чи окремих приміщень, які здійснюються без зміни об`ємно-просторових характеристик) в історичних населених місцях, у тому числі в тих, в яких визначені історичні ареали за відсутності затвердженого ІАОП (історико-архітектурний опорний план), суд зазначає наступне.

Відповідно до змісту вказаного листа, на пленарному засіданні сесії Кременчуцької міської ради, яке відбулося 13.12.2018, було розглянуто питання внесення змін у Програму розробки містобудівної документації в місті Кременчуці на 2016-2020 роки, а саме: доповнення її розділом "11. Розроблення історико - архітектурного опорного плану міста Кременчука" з терміном виконання - 2019 рік.

На питання суду щодо того, на якому етапі знаходиться процедура розробки цього історико - архітектурного опорного плану міста Кременчука представник відповідача вказав, що планується її завершення до кінця 2019 року.

У зв`язку з цим суд зауважує, що бездіяльність відповідного суб`єкта владних повноважень з приводу незатвердження історико - архітектурного опорного плану не може бути підставою для створення позивачеві перешкод для реалізації його конституційного права на вільне користування на власний розсуд належним йому майном, оскільки не/затвердження цього плану не залежить і не може залежати від волі позивача. Бездіяльність такого суб`єкта владних повноважень з приводу незатвердження історико - архітектурного опорного плану не є предметом дослідження в рамках даного публічно-правового спору, але в будь-якому випадку така бюрократична тяганина має нести несприятливі наслідки лише для такого суб`єкта, а не для необмеженого кола третіх осіб, які є добросовісними правонабувачами.

За таких обставин, на переконання суду, відмова відповідача видати будівельний паспорт позивачу порушує право останнього на забудову належної йому на праві приватної власності земельної ділянки в межах її цільового призначення, що є неприпустимим, а тому протиправним втручанням у суверенні права власника.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеному відповідач не довів та не обґрунтував суду правомірність оскаржуваної відмови у наданні позивачу будівельного паспорту забудови земельної ділянки, як не надав суду відзиву на позов, що розцінюється судом як визнання позову.

За таких обставин, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про наявність у спірних відносинах порушеного права позивача у сфері публічно-правових відносин.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги наявність у позивача нереалізованого права на реконструкцію приватної будівлі на належній йому земельній ділянці, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у наданні позивачу будівельного паспорту забудови земельної ділянки, у зв`язку з чим порушене право підлягає поновленню шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути відповідну заяву ОСОБА_1 , тоді як сформульована у позові вимога про зобов`язання відповідача надати будівельний паспорт задоволенню не підлягає з огляду на наявність у відповідача дискреційних повноважень.

Саме таку форму правового регулювання в адміністративному судочинстві законодавець передбачив для подібних випадків, зазначивши в абзаці другому частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 належить задовольнити частково.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області (площа Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області щодо відмови ОСОБА_1 надати будівельний паспорт для реконструкції належного їй житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області (площа Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 ) щодо надання будівельного паспорту для реконструкції належного їй житлового будинку по АДРЕСА_1 , з урахуванням правової оцінки спірного питання, сформульованої у даному рішенні суду.

В решті позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області (площа Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) частину витрат зі сплати судового збору в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складений 08.07.2019.

Суддя Є.Б. Супрун