Справа № 212/9925/15-а (2-а/212/22/16)
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 липня 2019 року

Київ

справа №212/9925/15-а (2-а/212/22/16)

адміністративне провадження №К/9901/13047/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Стеценка С. Г.,

суддів Бучик А. Ю., Тацій Л. В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії, касаційне провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.03.2016 (головуючий суддя Ваврушак Н. М.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2016 (головуючий суддя Круговий О. О., судді: Юхименко О. В., Нагорна Л. М.)

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (далі - Управляння, пенсійний орган), в якому просила: визнати неправомірними дії відповідача та скасувати рішення Комісії по розгляду питань, пов`язаних з призначенням та виплатою пенсії Управління (далі - Комісія) у формі протоколу від 11.06.2015 №9 (далі - спірне, оскаржуване рішення); зобов`язати пенсійний орган поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату раніше призначеної пенсії із зниженням пенсійного віку починаючи з 01.06.2015 (далі - спірна пенсія).

Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви ОСОБА_1 зазначала, що у відповідача не було заснованих на законі достатніх правових підстав для припинення нарахування та виплати вже призначеної їй з 20.04.2015 спірної пенсії на підставі пункту «б» статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII), оскільки право на таку пенсію виникло у неї з досягненням 51 року, тобто 16.11.2014, а тому на спірні правовідносини розповсюджується дія законодавства, яке діяло саме станом на вказану дату. Застосування ж відповідачем до спірних у цій справі правовідносин Закону №1788-XII в редакції, чинній з 01.04.2015 зі змінами, внесеними Законом України від 02.03.2015 №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон №213-VIII) позивач вважає протиправним, оскільки це порушує її право на соціальний захист.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.03.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2016, відмовлено у задоволенні позову.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що на спірні правовідносини розповсюджується дія законодавства, чинного станом на день звернення позивача за призначенням спірної пенсії, а тому Управління, припиняючи виплату такої пенсії, діяло лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погоджуючись із наведеними вище судовими рішеннями, ОСОБА_1 у липні 2016 року подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати та задовольнити позов.

Вимоги касаційної скарги позивач аргументує доводами, аналогічними викладеним у позовній заяві.

Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.09.2016 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів". З цієї дати набула чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2019, визначено склад колегії суддів для розгляду цієї справи у складі: головуючий суддя Стеценко С. Г., суддів: Бучик А. Ю., Тацій Л. В.

Ухвалою Верховного Суду від 08.07.2019 закінчено підготовку справи до касаційного розгляду і призначено такий в порядку письмового провадження з 10.07.2019.

У надісланих до Вищого адміністративного суду України запереченнях Криворізьке північне об`єднане управління Пенсійного фонду України, яке згідно з додатком №1 до постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1055 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», утворене внаслідок реорганізації, зокрема, управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом його злиття, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки вважає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального або порушень норм процесуального права й ухвалили законні та обґрунтовані рішення. Пенсійний орган наполягає на тому, що застосуванню до спірних у цій справі правовідносин підлягає законодавство, чинне саме станом на день звернення позивача за призначенням спірної пенсії, а не на момент виникнення у неї права на пенсійне забезпечення - 16.11.2014.

Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 20.04.2015 (з дня подання заяви) позивачу було призначено спірну пенсію на підставі пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII зі зменшенням пенсійного віку.

Спірним рішенням Комісії позивачу було припинено виплату пенсії з 01.06.2015.

Вказане рішення мотивовано тим, що виходячи з положень статті 13 Закону №1788-XII (в редакції, чинній з 01.04.2015, зі змінами, внесеними відповідно до Закону №213-VII) право на призначення спірної пенсії позивач набуде лише 16.11.2019, а тому підстави для її виплати, на даний час, відсутні.

Не погодившись із таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Позиція Верховного Суду

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом «б» статті 13 Закону №1788-XII, в редакції до 01.04.2015 передбачено право на пенсію за віком на пільгових умовах для працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Абзацом четвертим цього ж пункту наведеної статті Закону №1788-XII (в тій же редакції) встановлено, що працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

В той же час, Законом №213-VIII статтю 13 Закону №1788-XII викладено в іншій редакції, яка, зокрема, передбачала, що працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону №1058-IV.

Названі положення законодавства набрали чинності з 01.04.2015, тобто діяли на час подання позивачем до пенсійного органу заяви про призначення їй спірної пенсії.

Водночас, статтею 26 Закону №1058-IV встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Сторонами у справі не заперечується і не оспорюється у межах цієї справи наявність у ОСОБА_1 24 років 7 місяців 20 днів загального стажу, в тому числі 8 років 7 місяців 28 днів роботи із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а відтак позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону №1058-IV на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Враховуючи, що стаж роботи позивача із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 складає 8 повних років, колегія суддів погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що ОСОБА_1 матиме право на призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 4 роки, тобто по досягненню нею 56-річного віку.

На день звернення позивача 20.04.2015 з заявою до пенсійного органу про призначення їй спірної пенсії ОСОБА_1 досягла 51-річного віку, що не свідчить про досягнення нею віку, з якого, згідно з приписами чинного станом на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, може бути призначено пенсію за віком на пільгових умовах за роботу відповідно до списку №2 із зменшенням пенсійного віку.

Суд також враховує й приписи частини першої статті 58 Конституції України, згідно з якою Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Названій правовій нормі Основного Закону України дано офіційне тлумачення згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99.

У абзаці другому пункту 2 мотивувальної частини зазначеного Рішення вказано, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відтак, в ситуації з призначенням пенсії таке право може ґрунтуватися лише на положеннях діючого на день звернення із заявою про призначення пенсії законодавства та не може випливати з положень законодавства, які втратили чинність.

Аналогічна правова позиція була викладена і в постанові Верховного Суду від 19.03.2019 у справі №372/2701/16-а.

За таких обставин, переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач, реалізовуючи надане йому статтею 49 Закону №1058-IV повноваження щодо припинення позивачу виплати спірної пенсії, вимог законодавства і прав ОСОБА_1 не порушив, а відтак суди попередніх інстанції, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, правильно застосували норми матеріального та не допустили порушень норм процесуального права.

За правилами частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 344, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.03.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2016 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С. Г. Стеценко,

А. Ю. Бучик,

Л. В. Тацій,

Судді Верховного Суду