Справа № 440/2209/19
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16 липня 2019 рокум. ПолтаваСправа № 440/2209/19

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Алєксєєва Н.Ю., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

24 червня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просить суд:

- визнати протиправними та скасувати окремі положення індивідуального акта - акта (рішення), оформленого і прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, за назвою Розпорядження №38 від 09.11.2016, за підписами посадових осіб, за наслідком розгляду заяв пенсіонера ОСОБА_1 від 24.02.2016 та 17.03.2016, на виконання постанови Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.09.2016 року по адміністративній справі №537/2521/16-а щодо:

заниження відсоткового розміру пенсії, призначеного на праві пенсійного забезпечення за вислугу років відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 90 відсотків до 80 відсотків відповідної суми грошового забезпечення (стаття 43), при виконанні Постанови Кабінету Міністрів України №355 від 23.04.2012 року «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

зменшення на підставі причинного зв`язку, із вчиненням дій при виконанні Постанови Кабінету Міністрів України №355 від 23.04.2012 року «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», по обчисленню розмірів підвищень та їх установлення до пенсії ОСОБА_1 , призначеної до 1 липня 2012 року, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», підвищень до пенсії у зменшеному розмірі з 1 вересня 2012 року з 630 грн. 86 коп. до 321 грн. 53 коп., з 1 січня 2013 р., з 807 грн. 86 коп. до 321 грн. 53 коп.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України здійснити обчислення розмірів підвищень та їх установлення до пенсії ОСОБА_1 , призначеної до 1 липня 2012 року, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у порядку і розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України №355 від 23.04.2012 року «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», із збільшенням, починаючи з 1 вересня 2012 року та з 1 січня 2013 року, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 процентів сум грошового забезпечення;

- визнати ціну позову в сумі 29454 грн. 18 коп. для стягнення на відшкодування шкоди, обґрунтованої розрахунком, заподіяної Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, з вини якого при здійсненні своїх повноважень під час виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 р. №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», безпідставно вчинені протиправні дії по зменшенню пенсіонеру ОСОБА_1 відсоткового значення розміру пенсії з 90 процентів до 80 процентів суми грошового забезпечення, визначеного управлінням Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області станом на 1 квітня 2012 р. за довідкою від 15.06.2012 р. №537 та на підставі наявності причинного зв`язку між протиправною поведінкою і заподіяною шкодою за фактами установлення занижених розмірів підвищень до пенсії за вислугу років при виконанні Постанови КМУ №355, та безпідставно щомісячної, з 1 вересня 2012 року по 31.12.2017 р., сплати пенсії ОСОБА_1 занижених сум пенсії за вислугу років;

- стягнути на користь пенсіонера ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області кошти в сумі 29454 грн. 18 коп. на відшкодування шкоди, обґрунтованої розрахунком, заподіяної Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, з вини якого при здійсненні своїх повноважень під час виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 р. №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», безпідставно вчинені протиправні дії по зменшенню пенсіонеру ОСОБА_1 відсоткового значення розміру пенсії з 90 процентів до 80 процентів суми грошового забезпечення, визначеного управлінням Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області станом на 1 квітня 2012 р. за довідкою від 15.06.2012 р. №537 та на підставі наявності причинного зв`язку між протиправною поведінкою і заподіяною шкодою за фактами установлення занижених розмірів підвищень до пенсії за вислугу років при виконанні Постанови КМУ №355, та безпідставно щомісячної, з 1 вересня 2012 року по 31.12.2017 р., сплати пенсії ОСОБА_1 занижених сум пенсії за вислугу років.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту - КАС України), встановлено позивачеві усунути недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Даною ухвалою визначено, що недоліки необхідно усунути шляхом подання до Полтавського окружного адміністративного суду заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку та доказів поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Із наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що копію ухвали суду позивач отримав 02 липня 2019 року.

16 липня 2019 року від позивача до суду надійшла заява, в якій позивач зазначив, що про порушення своїх прав він дізнався 20 листопада 2018 року з рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року у справі № 537/4633/17. А 20.05.2019 позивач звертався до суду з аналогічним позовом, але ухвалою суду позовну заяву було повернуто позивачу у зв`язку з не усуненням недоліків такої позовної заяви.

Розглянувши вказану заяву, суд приходить до наступних висновків.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст.2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Інститут строку звернення до адміністративного суду має на меті полегшення надання учасниками адміністративного процесу доказів, підвищує їх достовірність, а також забезпечує правову визначеність учасників спірних правовідносин. Іншими словами, обмеження строку реалізації права на судовий захист покликане передусім дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин.

Поважними ж причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Враховуючи наведені вище приписи, суд зазначає, що чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, що обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач оскаржує розпорядження відповідача від 09 листопада 2016 року № 38 про відмову в перерахунку його пенсії з 01 липня 2012 року та з 01 вересня 2013 року, тобто поза межами строку позовної давності.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, матеріалів позовної заяви та заяви про поновлення строку на звернення до суду, позивач фактично дізнався про оскаржуване рішення, викладене у вигляді розпорядження від 09 листопада 2016 року № 38, з постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №52855867 від 19.06.2017, яку позивач отримав по пошті 22.06.2017.

Крім того, вважаючи, що приймаючи вищевказану постанову, державний виконавець дійшов передчасного висновку про фактичне в повному обсязі виконання рішення суду, ОСОБА_1 звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука з позовною заявою про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 19.06.2017.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 18.07.2018 у справі № 537/4633/17 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження - відмовлено.

Позивач зазначає, що про порушення своїх прав він дізнався 20 листопада 2018 року з рішення Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року у справі № 537/4633/17. Так, в зазначеному судовому акті колегія суддів вказала на правомірність та обґрунтованість рішення органа пенсійного фонду від 09 листопада 2016 року № 38, а також мотивів, покладених в його основу, не була предметом розгляду справи № 537/4633/17; а також роз`яснила, що незгода позивача із рішенням суб`єкта владних повноважень, прийнятим за результатами розгляду його заяв, є підставою для оскарження такого рішення.

Однак, на переконання суду, встановлення апеляційним судом того факту, що позивач не скористався своїм правом на оскарження рішення суб`єкта владних повноважень від 09 листопада 2016 року № 38 не свідчить про те, що позивач не знав про порушення своїх прав спірним рішенням та наявністю у нього права на його оскарження.

Із даним адміністративним позовом позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду лише 20 травня 2019 року та повторно 24 червня 2019 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції Полтавського окружного адміністративного суду.

Позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, поважності причин не звернення позивача у встановлений строк, з дня коли позивач дізнався про порушення своїх прав, до суду з даним позовом позивачем не надано та судом не встановлено.

Таким чином, позивачем у позовній заяві не наведено доводів, а до матеріалів позову не надано доказів, що б підтверджували поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Згідно ч. 2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Частиною 4 ст.169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовна заява подана після закінчення строків, установлених законом, при цьому, матеріали адміністративного позову не містять будь-яких доказів, які підтверджують поважність причини пропуску строків звернення до суду, у зв`язку з чим подана позовна заява підлягає поверненню.

Заяви позивача про витребування доказів від 16 липня 2019 року та про зміну підстави та предмету позову від 16 липня 2019 року судом не розглянуто, оскільки позовна заява, в межах розгляду якої подано вказані заяви, повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду з позовом.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва