Справа № 560/3771/18
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 липня 2019 року

м. Київ

справа №560/3771/18

адміністративне провадження №К/9901/18330/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желєзного І.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Саприкіної І.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2019 року

у справі №560/3771/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання з 01 січня 2018 року та неврахування при перерахунку з 01 серпня 2018 року приписів постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 січня 2017 року;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року відповідно до довідки апеляційного суду Хмельницької області від 03 серпня 2018 року і приписів постанови Хмельницького міськрайонного суду від 03 січня 2017 року з урахуванням раніше проведених виплат;

- стягнути на його користь з відповідача 20000,00 грн моральної шкоди.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 січня 2019 року позов задоволено частково. Суд першої інстанції визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо непроведення перерахунку довічного грошового утримання ОСОБА_1 з 01 лютого 2018 року, зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання ОСОБА_1 з 01 лютого 2018 року з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2019 року апеляційну скаргу позивача задоволено частково. Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 січня 2019 року скасовано, та ухвалено нову постанову, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року з розрахунку 90% грошового забезпечення судді Апеляційного суду Хмельницької області відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду від 03 січня 2017 року з урахуванням раніше виплачених сум. В решті позовних вимог відмовлено.

27 червня 2019 року відповідач направив до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2019 року, в якій просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 329, 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Постанову Сьмого апеляційного адміністративного суду проголошено 07 травня 2019 року, а касаційна скарга подана 27 червня 2019 року, тобто із пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 329 КАС України.

До касаціійної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обгрунтування якого скаржник посилається на те, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції отримав 15 травня 2019 року, однак у зв`язку з великим обсягом вхідної кореспонденції оскаржуване рішення помилково долучено до іншої справи і, як наслідок пропущено строк на касаційне оскарження. На підтвердження дати отримання рішення апеляційної інстанції скаржник надає копію супровідного листа із відміткою вхідної кореспонденції.

Наведені скаржником доводи у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження щодо великого обсягу вхідної кореспонденції та помилкового долучення оскаржуваного рішення до іншої справи не можуть бути визнані поважними підставами пропуску такого строку, оскільки такими причинами можуть визнаватися лише обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від скаржника, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, та підтверджені належним чином.

Крім того, відмітка вхідної кореспонденції є актом внутрішньої, індивідуальної дії скаржника та не є доказом дати отримання оскаржуваного рішення, таким доказом є копія поштового конверту.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.

Окрім цього, відповідно до ч. 4 ст. 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Всупереч наведеній вимозі до касаційної скарги не додано такий документ, натомість подано клопотання про звільнення від сплати судового збору із посиланням на відсутність коштів, призначених для цієї мети.

За приписами ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою звільнити від оплати судових збору повністю або частково.

Згідно з ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 цієї статті.

У той же час, підстави, які визначені ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", як умови для звільнення від сплати судового збору, не передбачені для суб`єктів владних повноважень.

Обставини, пов`язані з неможливістю сторони сплатити судовий збір, у тому числі, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору.

З касаційної скарги та доданих до неї матеріалів убачається, що позивачем є фізична особа, яка заявила одну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) ставка судового збору за подання фізичною особою до адміністративного суду позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року складав 1762,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена на рівні 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

В даному спорі заявлено одну вимогу немайнового характеру, отже, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 1409,6 грн (200% від (1762 * 0,4 ) .

Реквізити для сплати судового збору: УК у Печерському районі/Печерський район/22030102; рахунок отримувача: 6007; ; код банку отримувача: 899998; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"; призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)"; символ звітності банку: 207.

Відповідно до ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху.

Згідно з ч. 3 ст. 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду документа про сплату судового збору та вказання інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.

У випадку неусунення недоліків касаційної скарги в частині ненадання до суду касаційної інстанції документа про сплату судового збору, скарга буде повернута особі, яка її подала, відповідно до п.1 ч. 4 ст. 169 та ч. 2 ст. 332 КАС України.

Неусунення недоліків касаційної скарги в частині ненадання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням підстав для його поновлення до суду є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження (п. 4 ч. 1 ст. 333 КАС України).

Керуючись ст.ст. 121, 248, 329, 332, 333, 355, 359 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2019 року, викладені у клопотанні Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про поновлення строку на касаційне оскарження.

Залишити без руху касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2019 року у справі №560/3771/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.В. Желєзний

Судді Я.О. Берназюк

І.В. Саприкіна