Справа № 1340/6090/18
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/6090/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Лізогуб В.В.,

представника позивача Кравчука П.І. ,

представника відповідача Бойко Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зразковий дім» (далі - ТзОВ «Управляюча компанія «Зразковий дім», позивач) до Головного управління Держпраці у Львівській області (далі - ГУ Держпраці у Львівській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування припису, визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зразковий дім» звернулося з позовом у якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпраці у Львівській області про усунення виявлених порушень від 26.11.2018 року №ЛВ2876/589/АВ/П;

-визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 07.12.2018 року №ЛВ2876/1402/АВ/ФС.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за результатами інспекційного відвідування відповідачем протиправно та безпідставно зроблено висновки про порушення ним вимог законодавства про працю, зокрема ч.1 та ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України, за результатами чого складено оскаржуваний припис про усунення виявлених порушень та постанову про накладення штрафу. Зокрема вказує про те, що між позивачем і вказаними в постанові особами відсутні трудові правовідносини. При цьому зазначає, що між ТзОВ «Управляюча компанія «Зразковий дім» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 укладено цивільно-правові договори (договори про надання послуг), які є чинними, недійсними чи нікчемними не визнавалися. Відносини між сторонами, що виникають з укладення цивільно-правових договорів, регулюються нормами цивільного права. Наголошує, що працюючи відповідно до цивільно-правових договорів, зазначені особи не підпорядковувалися правилам внутрішнього трудового розпорядку, працювали не за графіком та не у фіксований час, отримували не заробітну плату за процес праці, а винагороду за виконану роботу, за кінцевий результат. Обставини, на які посилається у оскаржуваній постанові відповідач, самі по собі не дають підстав для висновку про існування між сторонами трудових, а не цивільно-правових відносин. За таких обставин, позов просить задовольнити у повному обсязі.

Позиція відповідача щодо позовної заяви висловлена ним у відзиві на позовну заяву, відповідно до змісту якого він заперечує проти задоволення позовних вимог з підстав їх необґрунтованості та незаконності. Зазначає, що оскаржувані припис та постанова про накладення штрафу відповідають критеріям доказування, що встановлені КАС України та винесені з дотриманням вимог Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017р. №295 та Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 р. №509. Так, за результатами інспекційного відвідування складено акт №ЛВ 2876/1402/АВ від 09.11.2018 року, в якому встановлено, зокрема порушення вимог ч.1, ч.3 ст.24 КзпП України внаслідок допущення до роботи працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач стверджує, що позивачем укладено договори про надання послуг № 15 від 01.10.2018 року із ОСОБА_7 , № 16 від 01.10.2018 року із ОСОБА_2 , № 17 від 01.10.2018 року із ОСОБА_3 , № 18 від 01.10.2018 року із ОСОБА_5 , № 19 від 01.10.2018 року із ОСОБА_4 , № 22 від 01.10.2018 року із ОСОБА_6 . Зазначені договори тотожні за своїм змістом та укладені до 31.12.2018 року. Відповідно до п.1.1. кожного з них виконавець зобов`язується надати послуги: ранкове прибирання території, поточне підмітання території, вологе підмітання сходових кліток і маршів перших вище третього поверху та інші.

Також укладені договори № 20 від 01.10.2018 року із ОСОБА_9 та № 23 від 01.10.2018 року із ОСОБА_8 . Зазначені договори тотожні за своїм змістом та укладені до 31.12.2018 року. Відповідно до п. 1.1. кожного з них виконавець зобов`язується надати послуги: ведення журналу «Консьєрж», здійснювати записи про відвідувачів у журналі; слідкувати за збереженням майна будинку та інші.

Договір про надання послуг № 21 від 01.10.2018 року із ОСОБА_10 укладений на строк до 31.12.2018 року. Відповідно до п.1.1. цього договору виконавець зобов`язується надати послуги: ремонт водозапірної арматури, обслуговування інженерних мереж та інше.

Договір про надання послуг № 24 від 01.10.2018 року із ОСОБА_11 укладений на строк до 31.12.2018 року. Відповідно до п. 1.1. цього договору виконавець зобов`язується надати послуги: забезпечувати підтримку справного стану, безаварійну і надійну роботу обслуговуваних пристроїв та електроустаткування, здійснювати монтаж електричних мереж, дотримуватися правил охорони праці, техніки безпеки і пожежної безпеки згідно діючих інструкцій.

Зазначені договори не передбачають індивідуально-визначеної роботи, не передбачено результату та конкретного обсягу роботи, виконання робіт за договорами носить систематичний характер з виконанням однієї й тієї ж трудової функції із систематичною оплатою праці.

Таким чином, відповідач вважає, що працівники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 були допущені позивачем до роботи без належного оформлення трудових відносин, чим порушено вимоги ч. 1, ч.3 ст.24 КЗпП України.

Представником позивача подані додаткові пояснення до позовної заяви, у яких він заперечив проти аргументів, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що взаємовідносини громадянина і роботодавця можуть виникати як на підставі трудового, так і на підставі цивільно-правового договору. При цьому, сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами статті 208 ЦК України. Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється. Наголосив, що позивачем залучено до виконання робіт і надання послуг фізичних осіб на умовах цивільно-правових договорів. Усі інструменти та знаряддя праці належали самим громадянам. Графіку роботи у них не було, а оплата за актом виконаних робіт була різною виходячи з кількості виконаної роботи, а не часу роботи. Твердження відповідача про те, що цивільно-правові договори місять ознаки трудових є безпідставними та жодними доказами не підтверджені.

Ухвалою від 20.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 31.01.2019 року.

Ухвалою від 20.12.2018 року у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зразковий дім» до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправним та скасування припису, визнання протиправною та скасування постанови відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2019 року скасовано ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20.12.2018 року про відмову у забезпеченні позову та ухвалено нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зразковий дім» про забезпечення адміністративного позову задоволено частково. Зупинено дію постанови Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 07.12.2018 року №ЛВ2876/1402/АВ/ФС.

31.01.2019 року підготовче засідання відкладено на 21.02.2019 року.

21.02.2019 року підготовче засідання відкладено на 12.03.2019 року.

12.03.2019 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду на 04.04.2019 року.

04.04.2019 року оголошено перерву у судовому засіданні до 25.04.2019 року.

25.04.2019 року продовжено перерву у судовому засіданні до 28.05.2019 року.

28.05.2019 року продовжено перерву у судовому засіданні до 25.06.2019 року.

25.06.2019 року продовжено перерву у судовому засіданні до 09.07.2019 року.

09.07.2019 року продовжено перерву у судовому засіданні до 11.07.2019 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Представник відповідача проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву просила відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, свідків, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що в період з 08.11.2018 по 09.11.2018, на підставі наказу від 08.11.2018 №2653-П та направлення від 08.11.2018 №2457 (а.с.96-97), інспектором праці відповідача відповідно до ст.259 Кодексу законів про працю України, ч.3 ст.34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п.19, 31 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295, проведено інспекційне відвідування ТзОВ «Управляюча компанія «Зразковий дім».

За результатами інспекційного відвідування 09.11.2018 складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ЛВ2876/1402/АВ (а.с.15-30; далі - акт інспекційного відвідування).

Відповідно до опису виявлених порушень акта інспекційного відвідування, позивачем допущено порушення вимог ч.1 та ч.3 ст.24 КЗпП України, а саме: в ході проведення інспекційного відвідування надано копії договорів про надання послуг №№15, 16, 17, 18, 19, 19, 22 укладені 01.10.2018 року в термін до 31.12.2018 в особі директора Бормотька С.В., який діє на підставі Статуту з наступними виконавцями: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які виконували наступні роботи (надавали послуги). Предмет договорів:

виконання робіт ранкове прибирання території;

поточне підмітання території;

вологе підмітання сходових кліток і машів перших вище третього поверху;

вологе підмітання вестибюлів, сходових кліток і маршів перших трьох поверхів

миття вестибюлів сходових кліток і маршів перших трьох поверхів; миття приміщень загального користування;

миття вікон на сходових клітках і у вестибюлях, дверей;

обмітання пилу, павутиння і бруду зі стін, стель, дверей, вікон, підвіконь, радіаторів, сітчастих огорож ліфт;

вологе протирання підвіконь, віконних решіток, поручнів, поштових скриньок, електрощитових, сходів на горище;

посипання піском тротуарів, дворових перехідних доріжок, зовнішніх сходів і площадок на них (у зимовий період за наявності ожеледиці);

підготовка піску для посипання;

утримання у справному і охайному стані урн. очищення їх від сміття;

прибирання тротуарів у дворах які входять у площу прибирання двірника, від снігу, який щойно випав і згрібання його у вали;

промивання номерних ліхтарів, вуличних і сходових покащиків; очищення підвалів та горищ від побутових відходів;

вивішування в установлені дні державних прапорів на фасадах будинку, а також зняття і зберігання їх;

догляд за зеленими насадженнями;

підготовка притирального інструменту;

нагляд за збереженням всього зовнішнього обладнання.

Крім того, надані договори про надання послуг №№20, 23 укладені 01.10.2018 року в термін до 31.12.2018 в особі директора Бормотька С.В., який діє на підставі Статуту з наступними виконавцями: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які виконували наступні роботи (надавали послуги). Предмет договорів:

ведення журналу «Консьєрж»;

здійснювати відповідні записи про відвідувачів у журналі;

повідомляти про підозрілих людей на території будинку;

слідкувати за збереженням майна будинку;

стежити за наявністю, справністю та безпечністю побутового користування, технічними системами та засобами життєзабезпечення: дверним обладнанням, ліфтовим господарством, сходовими клітками тощо. У разі виявлення пошкоджень, зіпсованості повідомляти управляючу компанію та відповідні служби;

зберігати ключі від підсобних приміщень, горищ, підвалів, запасних виходів тощо;

стежити за санітарним станом місць загального користування у будинку тощо;

інформувати відвідувачів про розташування квартир та службових приміщень на поверхах будинку;

слідкувати за порядністю майстрів, які виконують ремонти у квартирах будинку;

виконувати інші доручення керівника.

Також, надано договір про надання послуг №21 укладений 01.10.2018 року в термін до 31.12.2018 в особі директора Бормотька С.В., який діє на підставі Статуту з наступним виконавцем: ОСОБА_10 , який виконував наступні роботи (надавав послуги). Предмет договору:

ремонт водозабірної арматури;

обслуговування інженерних мереж;

усунення течі в трубопроводах, приладах та арматурі;

заміна водопровідних труб;

регулювання триходових кранів, поновлення сальникових ущільнень; укріплення ізоляції трубопроводів;

очищення від накипів, водозабірної арматури;

розпровітрення системи центрального опалення;

зміна прокладок у водопровідних кранах:

прочищення сифонів, лежаків;

підкарбування розтрубів та ущільнення стиків, каналізаційних труб; встановлення у криші ревізій гумових прокладок:

усунення засмічень внутрішньобудинкових водопровідних мереж та систем водовідведення;

ремонт ліньовок;

закріплення трубопроводів і заміна невеликих ділянок трубопроводів: роботи з усунення з не значних аварій трубопроводів;

роботи з усунення аварій каналізацій:

заміна каналізаційних труб;

Також, надано договір про надання послуг №24 укладений 01.10.2018 року в термін до 31.12.2018 в особі директора Бормотька С.В., який діє на підставі Статуту з наступним виконавцем: ОСОБА_11 , який виконував наступні роботи (надав послуги). Предмет договору:

забезпечує підтримку справного стану, безаварійну і надійну роботу обслуговуваних пристроїв та електроустаткування;

здійснює монтаж нових електричних мереж;

проводить планово-попереджувальний ремонт (ППР) електронної частини устаткування;

виявляє причини зносу, вживає заходів щодо їх попередження та усунення;

забезпечує правильну експлуатацію, своєчасний якісний ремонт електричних вузлів у загально - розподільчій шафі та електричному щитку житлових будинків;

ліквідує несправності в роботі пристроїв, їх ремонт, монтаж та регулювання;

дотримується правил охорони праці, техніки безпеки і пожежної безпеки згідно діючих інструкцій;

здійснення заміни електричних лампочок та входових клітках та у підвальних приміщеннях;

ревізія загально-розподільчої шафи;

заміна запобіжників та автоматичних перемикачів у загально-розподільчій шафі;

ревізія контактних з`єднань та ізоляцій у розподільчому щитку на сходовій клітці.

Таким чином, предметом укладених Товариством угод є сам процес праці, а не її кінцевий результат. Виконавці систематично виконували певні трудові функції на підприємстві відповідно до визначених посад та у встановлений строк, обсяг виконаної роботи не визначається, а обумовлюється у вигляді професій (вимог, завдань до професій) виконання роботи за професією (посадою), визначеною Національним класифікатором України ДК 003:2010 «Класифікатор професій» затвердженим наказом Держспоживстандарту від 28.07.2010 р. №327. Виконання робіт виконавцями за переліченими договорами про надання послуг носить систематичний характер (три місяці), з виконанням однієї і тієї ж самої трудової функції та із систематичною оплатою праці (щомісячно) в однаковому розмірі. Таким чином, в порушення вимог ч.1, ч.3 ст.24 КЗпП України Товариством допущено до роботи працівників: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В акті інспекційного відвідування також зазначено про порушення:

-ч.1 ст.115 КЗпП, ч.1 ст.25 ЗУ №108, а саме: при огляді бухгалтерських документів встановлено, що виплата заробітної плата у ТОВ Управляюча компанія «Зразковий дім» не проводиться не менше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, а саме: заробітну плату за жовтень 2018 виплачено одним платежем - 05.10.2018, згідно відомості розподілу виплат від 05.10.2018:

-ч.4 ст.115 КЗпП, ст.21 ЗУ №504, а саме: заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки не виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки, а саме: згідно наказу №2 від 10.08.2017 року працівнику ОСОБА_12 надано відпустку з 14.08.2017 року, а виплату проведено 18.08.2018 відповідно до відомості розподілу виплат від 18.08.2017;

-ч.1 ст.116 КЗпП, а саме: при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, не провадиться в день звільнення, а саме: згідно наказу №3 від 31.10.2018 ОСОБА_13 звільнено за угодою сторін з 31.10.2018, однак, виплату всіх сум, що належать йому від Товариства проведено 09.11.2018, згідно відомості розподілу виплат за листопад 2018 від 09.11.2018;

-ч.1 ст.117 КЗпП, а саме: у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум в день звільнення, при відсутності спору про їх розмір, не виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно наказу №3 від 31.10.2018 ОСОБА_13 звільнено за угодою сторін з 31.10.2018, однак, виплату всіх сум, що належать йому від Товариства проведено 09.11.2018, згідно відомості розподілу виплат за листопад 2018 від 09.11.2018. Адміністрацією Товариства не надано підтверджуючих документів, які б свідчили про виплату середнього заробітку за весь час затримки.

Акт інспекційного відвідування листом від 12.11.2018 року у зв`язку із відмовою від підпису директора ТзОВ «Управляюча компанія «Зразковий дім» скеровано поштовим зв`язком для ознайомлення та підписання.

Листом від 20.11.2018 року позивачем надіслано підписаний примірник акту інспекційного відвідування із зауваженнями (долучений позивачем), на які листом від 23.11.2018 року відповідачем була надана відповідь.

26.11.2018 інспектором праці відповідача складено припис про усунення виявлених порушень №ЛВ2876/589/АВ/П, яким зобов`язано директора ТзОВ «Управляюча компанія «Зразковий дім» у строк до 07.12.2018 усунути порушення законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування (а.с.31-33; 101-103)

Листом від 04.12.2018 року вих.№97 позивачем повідомлено ГУ Держпраці у Львіській області про усунення виявлених порушень та надано відповідні документи. Таким чином, позивачем частково було виконано припис.

07.12.2018 відповідачем, за результатами розгляду справи про накладення штрафу та на підставі акта інспекційного відвідування, винесено постанову №ЛВ ЛВ2876/1402/АВ/ФС про накладення на позивача штрафу у розмірі 1116900,00 грн. за порушення ч.1, ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України, ПКМУ №413.

Не погоджуючись із вказаними діями відповідача та вважаючи припис та постанову про накладення штрафу повноваженими посадовими особами протиправними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 7 Положення №96 встановлено, що Державна служба України з питань праці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295. Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 295, право проведення перевірок мають посадові особи Держпраці та її територіальних органів, які відповідно до своїх посадових обов`язків мають повноваження державного інспектора з питань праці. Підпунктом 3 пункту 5 Порядку № 295 встановлено, що інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту. Відповідно абзацу 2 пункту 8 Порядку № 295 про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню. Згідно з підпунктом 2 пункту 11 Порядку № 295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, що є предметом відвідування, невиїзного інспектування з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України.

Частиною 1 статті 3 Кодексу законів про працю України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 Кодексу законів про працю України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до частини 1 статті 21 Кодексу законів про працю України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, повинен дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно частини 1 статті 23 Кодексу законів про працю України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Відповідно до частини 1 статті 24 Кодексу законів про працю України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Загальне визначення цивільно-правового договору міститься у статті 626 Цивільного кодексу України, згідно частини 1 якої договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Таким чином, цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи, предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст.902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

З аналізу наведених норм слідує, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами, тобто нормами КЗпП України та інших актів трудового законодавства, що не можуть змінюватися сторонами у договорі, а відповідальність виконавця послуг у цивільно-правових відносинах визначається сторонами у договорі або чинним законодавством України, зокрема нормами ЦК України.

Судом встановлено, що ТзОВ «Управляюча компанія «Зразковий дім» укладено договори про надання послуг № 15 від 01.10.2018 року із ОСОБА_7 , № 16 від 01.10.2018 року, ОСОБА_2 , № 17 від 01.10.2018 року, ОСОБА_3 , № 18 від 01.10.2018 року, ОСОБА_5 , № 19 від 01.10.2018 року, ОСОБА_4 , № 22 від 01.10.2018 року та ОСОБА_6 . Зазначені договори тотожні за своїм змістом та укладені до 31.12.2018 року. Відповідно до п.1.1 кожного з них виконавець зобов`язується надати послуги: ранкове прибирання території, поточне підмітання території, вологе підмітання сходових кліток і маршів перших вище третього поверху та інші (а.с.37-57).

Також укладені договори № 20 від 01.10.2018 року із ОСОБА_9 та № 23 від 01.10.2018 року, ОСОБА_8 . Зазначені договори тотожні за своїм змістом та укладені до 31.12.2018 року. Відповідно до п. 1.1. кожного з них виконавець зобов`язується надати послуги: ведення журналу «Консьєрж», здійснювати записи про відвідувачів у журналі; слідкувати за збереженням майна будинку та інші (а.с.59-68).

Договір про надання послуг № 21 від 01.10.2018 року із ОСОБА_10 укладений на строк до 31.12.2018 року. Відповідно до п.1.1 цього договору виконавець зобов`язується надати послуги: ремонт водозапірної арматури, обслуговування інженерних мереж та інше (а.с.67-70).

Договір про надання послуг № 24 від 01.10.2018 року із ОСОБА_11 укладений на строк до 31.12.2018 року. Відповідно до п.1.1 цього договору виконавець зобов`язується надати послуги: забезпечувати підтримку справного стану, безаварійну і надійну роботу обслуговуваних пристроїв та електроустаткування, здійснювати монтаж електричних мереж, дотримується правил охорони праці, техніки безпеки і пожежної безпеки згідно діючих інструкцій та інші (а.с.71-74).

Суд зазначає, що предметом вищевказаних договорів є процес праці, що не передбачає кінцевого результату. Працівники позивача систематично виконували певні трудові функції відповідно до визначеного виду виконуваної роботи у встановлений строк. Зокрема, виконавці здійснювали роботи прибиральника, консьєржа, сантехніка, електрика. Такі професії передбачені Класифікатором професій Національного класифікатора України (затверджений Наказом Держспоживстандарту України 28.07.2010 № 327).

За цивільно-правовим договором оплачувався не результат наданих послуг, а процес трудової діяльності, що є характерною ознакою трудових відносин.

Крім того, згідно відомостей розподілу виплат оплата вищезазначеним виконавцям здійснювалась в серпні, вересні 2018 року, а ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ще в липні, серпні 2017 року, що свідчить про неодноразове переукладення договорів про надання послуг та підтверджує систематичний характер виконуваної роботи.

Таким чином, предметом цивільно-правових угод про надання послуг, які укладені суб`єктом господарювання з фізичними особами, є виконання саме трудових функціональних обов`язків у відповідності до обраного позивачем виду господарської діяльності. Праця за цією угодою не є юридично самостійною.

Будучи допитаними в судовому засіданні як свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_14 , не спростували викладені в акті інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ЛВ2876/1402/АВ порушення ч.1, ч.3 ст.24 КЗпП. Зокрема, директор ТзОВ «Управляюча компанія «Зразковий дім» ОСОБА_14 пояснив, що трудові договори з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не укладався, оскільки за їх ініціативою були укладені цивільно-правові договори.

Суд звертає увагу що у 22.01.2019 року із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 Товариством були укладені трудові договори, що не заперечується позивачем (а.с.127-131).

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що відносини, які виникли згідно договорів цивільно-правового характеру, укладених між ТзОВ «Управляюча компанія «Зразковий дім» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 мають ознаки трудових правовідносин (найменування посади, вид та характер виконуваних робіт, їх обсяг) і до них необхідно застосовувати норми трудового законодавства.

Згідно частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст.265 Кодексу законів про працю України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» від 17 липня 2013 року № 509 (далі по тексту - Порядок № 509).

Відповідно до п. 2 Порядку № 509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.

Штрафи можуть бути накладені, у тому числі, на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Відповідно до п. 3 Порядку № 509, уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Згідно з п. 8 Порядку № 590, за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, приймає відповідне рішення.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається у Держпраці або її територіальному органі, другий - надсилається протягом трьох днів суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Виходячи з системного аналізу норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про те, що позивачем допущено порушення законодавства про працю, а саме ч.ч.1, 3 ст.24 Кодексу законів про працю України, тому припис про усунення виявлених порушень №ЛВ2876/589/АВ/П від 26.11.2018 року та постанова про накладення штрафу Головним управління Держпраці у Львівській області № ЛВ2876/1402/АВ/ФС від 07.12.2018 р. у розмірі 1116900 грн. винесені відповідачем правомірно.

Аналогічна правова позиція при вирішенні подібних спорів викладена в постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 820/1432/17.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень передбачає, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

ЄСПЛ у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України, № 4909/04, пункт 58 зазначив, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 ЄКПЛ зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Ruiz Torija проти Іспанії від 09.12.1994, № 303-A, пункт 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Suominen проти Фінляндії від 01.07.2003 № 37801/97, пункт 36). Ще одне призначення обґрунтованого рішення у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Перевіряючи дії відповідача на відповідність вимогам частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що враховуючи встановлену наявність порушень позивачем частин 1, 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, Постанови № 413, відповідач, приймаючи оскаржувану постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 07.12.2018 року №ЛВ2876/1402/АВ/ФС у сумі 1116900 грн та припис від 26.11.2018 №ЛВ2876/589/АВ/П діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим у задоволенні позовної заяви належить відмовити повністю.

Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства, понесені позивачем судові витрати поверненню не підлягають.

Керуючись ст.ст.14, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зразковий дім» до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправним та скасування припису, визнання протиправною та скасування постанови повністю.

Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі 17.07.2019 року.

Суддя Крутько О.В.