Справа № 620/1711/19
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 року м.Чернігів Справа № 620/1711/19

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Клопота С.Л., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду справу за позовом Управління Держпраці у Чернігівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю ''Науково-виробниче підприємство ''Спейс'' про зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Управління Держпраці у Чернігівській області звернулось до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ''Науково-виробниче підприємство ''Спейс'' та просить: зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Спейс», , Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Кільцева, буд. 19, в зв`язку з загрозою життю та здоров`ю людей, негайно зупинити роботи (виробництво), а саме: експлуатацію електроустановок та електрообладнання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виявлені під час проведення позапланової перевірки порушення, створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного провадження (письмове провадження) і встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов.

Відповідачем протягом встановленого судом строку відзив на позов не надав.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до направлення на проведення перевірки від 12.04.2019 № 309, на підставі наказу від 12.04.2019 № 222-Н, Управлінням Держпраці у Чернігівській області у період з 16.04.2019 по 22.04.2019 проведено планов/ перевірку на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці, гігієни праці та промислової безпеки Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Спейс». , Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Кільцева, буд. 19.

Під час перевірки згідно розділу V акту перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) від 22.04.2019 № 309 (далі - акт перевірки), виявлено 26 порушень нормативно - правових актів з охорони праці, з яких зазначені у рядках №№ 15, 16, 17, 18, 20, 21, 25, 26 порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:

1. Не призначена відповідальна особа за справний стан і безпечну експлуатацію електрогосподарства з числа інженерно - технічних працівників, яка має електротехнічну підготовку і пройшла перевірку знань з електробезпеки у встановленому порядку та має відповідне посвідчення - ст. 13 Закону України «Про охорону праці», п. 1.3.1 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів» (затверджено наказом Держнаглядохоронпраці України від 09.01.98 № 4, зареєстровано в Мін`юсті України 10.02.98 № 93/2533).

2. Не проведені проти аварійні і профілактичні випробування та вимірювання електроустановок згідно з правилами і нормами ПТЕЕс - ст. 13 Закону України «Про охорону праці», п. 1.3.1 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів» (затверджено наказом Держнаглядохоронпраці України від 09.01.98 № 4, зареєстровано в Мін`юсті України 10.02.98 № 93/2533).

3. Не призначені особи, відповідальні за безпечне виконання робіт в електроустановках - ст. 13 Закону України «Про охорону праці», п. 3.1.2 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів» (затверджено наказом Держнаглядохоронпраці України від 09.01.98 № 4, зареєстровано в Мін`юсті України 10.02.98 № 93/2533).

4. Відсутні затверджені переліки робіт в електроустановках, шо виконуються за нарядом, розпорядженням та в порядку поточної експлуатації - ст. 13 Закону України «Про охорону праці», п. 3.1.2, п. 3.2.9 НПАОП 40.1-1.21- 98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів» (затверджено наказом Держнаглядохоронпраці України від 09.01.98 № 4, зареєстровано в Мін`юсті України 10.02.98 № 93/2533).

5. Не проводиться технічний огляд електроустановок на всіх об`єктах електропостачання, відсутні підтверджуючі документи - ст. 13 Закону України «Про охорону праці», п. 1.3.1, п. 2.2.16 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів» (затверджено наказом Держнаглядохоронпраці України від 09.01.98 № 4, зареєстровано в Мін`юсті України 10.02.98 № 93/2533).

6. Підприємство не укомплектовано випробуваними електрозахисними засобами у відповідності до норм комплектування - ст. 8 Закону України «Про охорону праці», п. 4.2.5, п. 4.2.9 додатку 2 НПАОП 40.1-1.07-01 «Правила експлуатації електрозахисних засобів» (затверджено наказом Мінпраці України від 05.06.2001 №253).

7. Не оформлено паспорти на заземлювальні пристрої, що знаходяться в експлуатації, відповідно до вимог п. 7.4 розділу VII ПТЕЕс - ст. 13 Закону України «Про охорону праці», п. 8.7.1 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів» (затверджено наказом Держнаглядохоронпраці України від 09.01.98 № 4, зареєстровано в Мін`юсті України 10.02.98 № 93/2533).

8. Не проведене опосвідчення стану безпеки електроустановок - ст. 13 Закону України «Про охорону праці», п. 8.1 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів» (затверджено наказом Держнаглядохоронпраці України від 09.01.98 № 4, зареєстровано в Мін`юсті України 10.02.98 № 93/2533).

Позивач, вважаючи, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звернувся до суду з відповідним позовом про зобов`язання відповідача зупинити роботи з експлуатації об`єктів.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до норм статті 1 вказаного Закону державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.

У відповідності до статті 38 Закону України "Про охорону праці" державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Приписами норми частини першої статті 39 Закону України "Про охорону праці" передбачено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, зокрема, мають право видавати в установленому порядку роботодавцям, керівникам та іншим посадовим особам юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевим державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування обов`язкові для виконання приписи (розпорядження) про усунення порушень і недоліків в галузі охорони праці, охорони надр, безпечної експлуатації об`єктів підвищеної небезпеки, а також забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

У відповідності до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (надалі за текстом також - Положення) державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з пунктом 7 Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Підпунктом 16 пункту 4 Положення передбачено, що Держпраці здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці, навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань.

Абзацом 1 частини п`ятої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Частиною сьомої статті 7 цього Закону передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

З аналізу наведених вище положень слідує, що підставою для звернення з позовом до суду про застосування заходів реагування є виявлення органом нагляду (контролю) порушення вимог законодавства, про що зазначається в акті перевірки.

Як вже було встановлено судом вище, під час перевірки відповідача з питань дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, позивачем встановлено порушенням вимог Закону України Про охорону праці.

Відповідно до статті 13 Закону України Про охорону праці роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

З цією метою роботодавець забезпечує функціонування системи управління охороною праці, а саме: створює відповідні служби і призначає посадових осіб, які забезпечують вирішення конкретних питань охорони праці, затверджує інструкції про їх обов`язки, права та відповідальність за виконання покладених на них функцій, а також контролює їх додержання; розробляє за участю сторін колективного договору і реалізує комплексні заходи для досягнення встановлених нормативів та підвищення існуючого рівня охорони праці; забезпечує виконання необхідних профілактичних заходів відповідно до обставин, що змінюються; впроваджує прогресивні технології, досягнення науки і техніки, засоби механізації та автоматизації виробництва, вимоги ергономіки, позитивний досвід з охорони праці тощо; забезпечує належне утримання будівель і споруд, виробничого обладнання та устаткування, моніторинг за їх технічним станом; забезпечує усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань, та здійснення профілактичних заходів, визначених комісіями за підсумками розслідування цих причин; організовує проведення аудиту охорони праці, лабораторних досліджень умов праці, оцінку технічного стану виробничого обладнання та устаткування, атестацій робочих місць на відповідність нормативно-правовим актам з охорони праці в порядку і строки, що визначаються законодавством, та за їх підсумками вживає заходів до усунення небезпечних і шкідливих для здоров`я виробничих факторів; розробляє і затверджує положення, інструкції, інші акти з охорони праці, що діють у межах підприємства (далі - акти підприємства), та встановлюють правила виконання робіт і поведінки працівників на території підприємства, у виробничих приміщеннях, на будівельних майданчиках, робочих місцях відповідно до нормативно-правових актів з охорони праці, забезпечує безоплатно працівників нормативно-правовими актами та актами підприємства з охорони праці; здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використанням засобів колективного та індивідуального захисту, виконанням робіт відповідно до вимог з охорони праці; організовує пропаганду безпечних методів праці та співробітництво з працівниками у галузі охорони праці; вживає термінових заходів для допомоги потерпілим, залучає за необхідності професійні аварійно-рятувальні формування у разі виникнення на підприємстві аварій та нещасних випадків.

Враховуючи зазначене та абзац 4 частини 1 статті 39 Закону України «Про охорону праці», у зв`язку з виникненням загрози життю працюючих, з метою недопущення спричинення шкоди життю чи здоров`ю людей є підстави для негайного зупинення робіт (виробництва) Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Спейс», а саме: експлуатацію електроустановок та електрообладнання, що знаходяться за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Кільцева, буд. 19.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Судовий збір, сплачений позивачем з відповідача стягненню не підлягає, оскільки в матеріалах справи відсутні докази понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Управління Держпраці у Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 39,м. Чернігів,14000) до Товариства з обмеженою відповідальністю ''Науково-виробниче підприємство ''Спейс'' (вул. Кільцева, буд. 19,м.Чернігів,14007) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Спейс» (, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Кільцева, буд. 19), в зв`язку з загрозою життю та здоров`ю людей, зупинити роботи (виробництво), а саме: експлуатацію електроустановок та електрообладнання.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 16 липня 2019 року.

Суддя С.Л. Клопот