Справа № 6/54
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2009-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. № 6/54
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 листопада 2009 року 11 год.01 хв. № 6/54

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І. при секретарі судового засідання Миронець Р.А. вирішив адміністративну справу

за позовом Державна податкова інспекція у Печерському районі м.Києва
до Товариство з обмеженою відповідальністю "Саргас" Товариство з обмеженою відповідальністю "Ельдорадо-Україна"
про визнання недійсним зобов`язаня у формі договору
за участю представників сторін:

позивач, Куракін Ю.В., довіреність № < Текст >, від < Дата >, ДПІ у Печерському районі м. Києва

відповідач 1, не прибув, довіреність № < Текст >, від < Дата >, ДПІ у Печерському районі м. Києва

відповідач 2, не прибув, довіреність № < Текст >, від < Дата >, ДПІ у Печерському районі м. Києва

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України 09.11.2009 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулася Державна податкова інспекція у Печерському районі м. Києва з позовом до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Саргас`та відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельдорадо-Україна`про визнання недійсним господарського зобов`язання у формі договору від 06.12.2004 р. за № 4 та стягнення з відповідача 2 в доход держави продукції, отриманої за вказаним договором.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.11.2007 р. провадження у справі № 6/54 було зупинено до розгляду Київським апеляційним адміністративним судом апеляційної скарги ДПІ у Печерському районі м. Києва по справі № 11/356-А.Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2009 р. ухвала суду першої інстанції була скасована, а справа направлена до Окружного адміністративного суду м. Києва для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 18.03.2009 р. провадження у справі № 6/54 було поновлено та призначено до судового розгляду.

В ході судового розгляду справи представник позивача подав заяву про зміну предмету позовної заяви від 09.07.2009 р., в якій просив зобов`язати відповідача -1 ТОВ «Саргас`повернути на користь відповідача 2 ТОВ «Ельдорадо - Україна`грошові кошти за проданий товар на загальну суму 5 301 114,51 грн. та стягнути з ТОВ «Ельдорадо-Україна`в доход державного бюджету України кошти в розмірі 5 301 114,51 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач -ДПІ у Печерському районі м. Києва, вказує на те, що договір № 4 від 06.12.2004 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Саргас`та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ельдорадо-Україна», вчинений з метою, яка суперечить інтересам держави та суспільства. Позивач стверджує, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 03.08.2005 р. по справі № 2-2841-1/05 скасована державна реєстрація ТОВ «Саргас». А тому, на думку позивача вказана угода має ознаки протиправності та спрямована на незаконне отримання сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Відповідач 1 -ТОВ «Саргас`в судове засідання не з`явився, свого представника не направив, заперечень на позов не надав.

Відповідач 2 -ТОВ «Ельдорадо-Україна», проти позовних вимог заперечує з огляду на те, що вказаний договір між двома сторонами був виконаний. Відповідачем 1 були виписані податкові накладні, які містять всі необхідні реквізити, які передбачені п.п. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість`від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР та підписані уповноваженою особою. На момент укладення договору, а саме 06.12.2004 р. ТОВ «Саргас`було зареєстроване належним чином та мало свідоцтво платника податку на додану вартість, а тому мало підстави для видачі податкових та видаткових накладних, і відповідно, ТОВ «Ельдорадо - Україна`мало право на податковий кредит з податку на додану вартість.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між ТОВ «Ельдорадо-Україна»(Покупець) та ТОВ «Саргас»(Продавець) було укладено договір від 06.12.2004 р. № 4 на придбання побутової техніки. Згідно п.1 Договору Постачальник зобов`язується на протязі дії Договору поставляти Покупцю побутову техніку окремими партіями, в термін, за цінами, в асортименті (за номенклатурою) та кількості, що остаточно погоджується Сторонами в замовленнях, а Покупець зобов`язаний приймати товар, оплачувати на встановлених Договором умовах.

На виконання зазначеного Договору ТОВ «Саргас`були виписані: - видаткові накладні від 01.01.2006 р. №1301, №1303, №1305 від 02.01.2006р. № 1309, від 04.01.2006 р. № 1308 від 09.01.2006 р. №1318, від 10.01.2006 р. №1327, від 11.01.2006 р. №1330, від 17.01.2006 р. №1359, від 18.01.2006 р. №1361, від 20.01.2006р. №1366, №1367, №1368, від 21.01.2006р. №1370, №1371, від 26.01.2006 р. №1385, №1386, від 28.01.2006 р., від 29.01.2006 р. №1392, від 31.01.2006р. №1397, від 31.01.2006р. №1398, від 01.02.2006р. № 1411, №1412, №1413, №1414, №1415, від 28.02.2006р., від 01.03.2006р. №1434, №1435, №1436, №1437, №1438, №1439, №1440, №1441, від 03.03.2006р., від 09.03.2006р. №1456 - всього на загальну суму 5 301 114, 51 грн.

- податкові накладні - від 23.05.2005р. №1411, № 1412, №1413, №1414, №1415, №1434, від 06.06.2005р. №1437, №1451, №1456, від 01.01.2006р. №1301, №1302, №1303, №1304, №1305, від 02.01.2006р. №1309, від 04.01.2006р. №1308, від 09.01.2006р. №1318, від 10.01.2006р. №1327, від 11.01.2006р. №1330, від 17.01.2006р. №1359, від 18.01.2006р. №1361, від 20.01.2006р. №1366, №1367, №1368, від 21.01.2006р. №1370, №1371, від 23.01.2006р. №1374, від 26.01.2006р. №1385, №1386, від 28.01.2006р. №1389, від 29.01.2006р. №1392, від 31.01.2006р. №1397, №1398 - на загальну суму 4 516 650, 47 грн., в т.ч. ПДВ - 752 775, 06 грн.

Вказані суми ПДВ в податкових деклараціях були включені ТОВ «Ельдорадо-Україна`до складу податкового кредиту, що спричинило в січні - липні 2006 року виникнення від`ємного значення з податку.

Позивач вказує на те, що при аналізі фінансово-господарської діяльності ТОВ «Саргас» встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 03.08.2005 р. по справі №2-2841-1/05 задоволено позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сарган», ОСОБА_2 , третя особа ДПА у м. Києві про скасування державної реєстрації ТОВ «Саргас». Зобов`язано Оболонську районну державну адміністрацію в м. Києві скасувати державну реєстрацію ТОВ «Саргас» () та виключити з . державного реєстру підприємств та організацій ТОВ «Саргас».

При прийняття вказаного рішення судом встановлено, що 15.05.2005 року на посаду директора ТОВ «Саргас`був призначений ОСОБА_2 . При призначенні останнього на посаду директора йому було передано всі фінансово-господарські документи, угоди та печатку підприємства. На час розгляду справи та прийняття рішення за відомим місцем проживання документи, в тому числі і печатка підприємства також перебувають у невідомому для власника місці.

Листом від 12.03.2007 р. №2-2841-1/05 Солом`янський районний суд м. Києва повідомлено, що 04.09.2005 р. рішення від 03.08.2005 р. вступило в законну силу.

Відповідно до ст.124 Конституції України та ст.14 ЦПК України рішення, ухвали та постанови суду, що набрали законної сили є обов`язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, службових осіб та громадян та підлягають виконанню на всій території України.

Первинні документи на виконання Договору виписані ТОВ «Саргас»(договір, видаткові та податкові накладні) за підписом ОСОБА_1 . Згідно позову ОСОБА_1 з 15.05.2005 р. всі повноваження щодо здійснення фінансово-господарської діяльності товариства, печатка були передані директору ОСОБА_2 . Відповідно до договору від 16.12.2004 р. № 4 ТОВ „Саргас" зобов`язаний поставляти ТОВ „Ельдорадо-Україна" товар на склад „Покупця". Інші перевізники не залучались.

Позивач вказує, що співробітниками ВПМ ДПІ 28.10.2005 р. за постановою слідчого по кримінальній справі № 76-00170 порушеної по факту створення невідомими особами ТОВ «Аргамакс 44»та ТОВ «Будівля 2000», з метою прикриття не законної діяльності реально діючих підприємств за ч.2 ст.205 КК України, за адресою АДРЕСА_1 було проведено обшук, під час якого було вилучено ряд печаток підприємств з ознаками фіктивності, серед яких була печатка ТОВ "Саргас" (код 33229549).

ДПІ у Оболонському районі м. Києва складено довідку № 309 від 03.02.2006 р., згідно якої фактичне місцезнаходження ТОВ "Саргас" (код 33229549) за адресою: м. Київ, вул. Бережанська, 6-А встановити не вдалося можливим.

Згідно інформаційної довідки ДПІ у Оболонському районі м. Києва від 29.12.2006 р. №10723/7/23-604 ТОВ «Саргас`за І, II, ІІІ кв. 2006 р. зобов`язання з податку на прибуток не декларувало, за січень 2006р. подано декларацію з ПДВ з нульовими показниками, за лютий, травень, червень 2006 р. декларації з ПДВ підприємством взагалі не подавались.

Позивач зазначає, що ТОВ «Саргас`є підприємством, яке займалось підприємницькою діяльністю з порушенням вимог чинного законодавства України, не уповноважені особи здійснювали діяльність від його імені з метою надання іншим суб`єктам підприємницької діяльності необхідних умов для ухилення від сплати податків.

Суд із твердженням позивача щодо неправомірності даної угоди не погоджується, виходячи з наступного.

Юридичним наслідком скасування державної реєстрації підприємства з підстав визнання його установчих документів недійсними повинно бути здійснення ліквідаційної процедури, під час якої вирішуються питання про задоволення вимог кредиторів, в тому числі держави. Саме визнання у судовому порядку недійсними установчих документів та свідоцтва платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Саргас», не є підставою для визнання спірного договору таким, що укладений з метою суперечною інтересам держави та суспільства, оскільки правовідносини між сторонами відбувалися в момент чинної державної реєстрації відповідача 1.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до п. 22 Роз`яснень Вищого арбітражного суду України від 12.09.1996 р. №02-5/334 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із створенням, реорганізацією та ліквідацією підприємств»(із змінами та доповненнями), саме лише визнання господарським судом недійсними установчих документів підприємства та /або рішення про створення підприємства, а також прийняття господарським судом рішення про скасування державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності, не є підставою для того, щоб вважати недійсними угоди, укладені таким підприємством з іншими підприємствами чи організаціями до моменту виключення його з державного реєстру.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Ельдорадо-Україна»(Покупець) та ТОВ «Саргас»(Продавець) було укладено договір від 06.12.2004 р. № 4 на придбання побутової техніки. Згідно п.1 Договору Постачальник зобов`язується на протязі дії Договору поставляти Покупцю побутову техніку окремими партіями, в термін, за цінами, в асортименті (за номенклатурою) та кількості, що остаточно погоджується Сторонами в замовленнях, а Покупець зобов`язаний приймати товар, оплачувати на встановлених Договором умовах.

На виконання зазначеного Договору ТОВ «Саргас`були виписані: - видаткові накладні від 01.01.2006 р. №1301, №1303, №1305 від 02.01.2006р. № 1309, від 04.01.2006 р. № 1308 від 09.01.2006 р. №1318, від 10.01.2006 р. №1327, від 11.01.2006 р. №1330, від 17.01.2006 р. №1359, від 18.01.2006 р. №1361, від 20.01.2006р. №1366, №1367, №1368, від 21.01.2006р. №1370, №1371, від 26.01.2006 р. №1385, №1386, від 28.01.2006 р., від 29.01.2006 р. №1392, від 31.01.2006р. №1397, від 31.01.2006р. №1398, від 01.02.2006р. № 1411, №1412, №1413, №1414, №1415, від 28.02.2006р., від 01.03.2006р. №1434, №1435, №1436, №1437, №1438, №1439, №1440, №1441, від 03.03.2006р., від 09.03.2006р. №1456 - всього на загальну суму 5 301 114, 51 грн.

- податкові накладні - від 23.05.2005р. №1411, № 1412, №1413, №1414, №1415, №1434, від 06.06.2005р. №1437, №1451, №1456, від 01.01.2006р. №1301, №1302, №1303, №1304, №1305, від 02.01.2006р. №1309, від 04.01.2006р. №1308, від 09.01.2006р. №1318, від 10.01.2006р. №1327, від 11.01.2006р. №1330, від 17.01.2006р. №1359, від 18.01.2006р. №1361, від 20.01.2006р. №1366, №1367, №1368, від 21.01.2006р. №1370, №1371, від 23.01.2006р. №1374, від 26.01.2006р. №1385, №1386, від 28.01.2006р. №1389, від 29.01.2006р. №1392, від 31.01.2006р. №1397, №1398 - на загальну суму 4 516 650, 47 грн., в т.ч. ПДВ - 752 775, 06 грн.

Судом встановлено, що на момент укладення договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Саргас`перебувало в Єдиному державному реєстрі (), було зареєстровано Оболонською у м. Києві державною адміністрацією 08.04.2004 р. за № 1 069 170. Взяте на облік ДПІ у Оболонському районі м. Києва 23.11.2004 р. за № 6217. ТОВ «Саргас`був зареєстрований платником податку на додану вартість 03.12.2004 р., йому видане свідоцтво за № 36766682 та присвоєний індивідуальний податковий номер 41. Вказане свідоцтво платника ПДВ було анульоване 13.03.2006 року. Податкові накладні ТОВ «Саргас`були складені в період з травня 2006 року по січень 2006 року, тобто до анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість.

Згідно з п. 10.1 ст. 10 Закону № 168/97-ВР, особами, відповідальними за нарахування, утримання та сплату (перерахування) податку до бюджету, є:

а) платники податку, визначені у статті 2 цього Закону;

б) митний орган при справлянні податку з осіб, визначених у пункті 2.4 статті 2 цього Закону;

в) у разі якщо сплата податку особами, визначеними у пункті 2.4 статті 2 цього Закону, розстрочується шляхом надання податкового векселя, - платник податку, який надав такий податковий вексель;

г) при наданні послуг нерезидентом - його постійне представництво, а при відсутності такого - особа, яка отримує такі послуги, якщо місце надання таких послуг знаходиться на митній території України;

д) платники податку, визначені підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 статті 2 цього Закону, що здійснюють операції з реалізації конфіскованого майна.

Таким чином, враховуючи положення вказаних норм Закону України «Про податок на додану вартість», ТОВ «Саргас`зобов`язаний був сплатити до бюджету суму податку на додану вартість, отриману за вказаною угодою.

Як встановлює норма п. 10.4 ст. 10 Закону № 168/97-ВР, контроль за правильністю нарахування та сплати (перерахування) податку до бюджету здійснюється відповідним податковим органом, а при імпорті товарів із сплатою податку при його митному оформленні - відповідним митним органом за правилами, встановленими спільним рішенням центральних податкового та митного органів. Позивач не надав належно допустимих доказів стягнення сум податку на додану вартість з ТОВ «Саргас».

У відповідності до вимог ст. 49 Цивільного кодексу УРСР, який втратив чинність з 1 січня 2004 року, якщо угода укладена з метою, суперечною інтересам держави і суспільства, то вона є недійсною.

При наявності умислу на укладення такої угоди у обох сторін -в разі виконання угоди обома сторонами -в доход держави стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання угоди однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею і все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності ж умислу лише у однієї з сторін все одержане нею за угодою повинно бути повернуто другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного , стягується в доход держави.

Цивільний кодекс України, який набрав чинність 1 січня 2004 року, серед правових наслідків вчинення правочину, який порушує публічний порядок, не встановлює санкцій аналогічних тим, які були встановлені ст. 49 Цивільного кодексу УРСР.

Разом з тим, такі санкції за укладення угоди (вчинення господарського зобов`язання) з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, встановлені Господарським кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України, який набрав чинність з 1 січня 2004 року, господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Саргас`та ТОВ «Ельдорадо - Україна`був укладений договір про довгострокові поставки електротоварів від 06.12.2004 р. Виконання вказаного договору підтверджується видатковими та податковими накладними (копії наявні в матеріалах справи).

Згідно ст.92 ЦК України, юридична особа набуває права та обов`язки і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, одним з яких є:

- особа яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч 1 ст. 215 ЦК України, передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Частиною 1 ст. 55 ЦК України встановлено, що суб`єктами господарювання визначаються учасники господарський відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Також, в матеріалах справи наявна постанова Господарського суду м. Києва від 18.09.2007 р. № 11/356-А, яка була залишена без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2009 р. по справі № 11/356-А за позовом ТОВ «Ельдорадо - Україна`до ДПІ у Печерському районі м. Києва про скасування податкових повідомлень -рішень від 31.01.2007 р. № /0, № /0, від 17.04.2007 р. № /1, №/1 та від 25.06.2007 р. № /2, № /2. Позовні вимоги ТОВ «Ельдорадо-Україна`були задоволені в повному обсязі. Вказані податкові повідомлення -рішення були прийняті на підставі акту перевірки від 22.01.2007 р. №29/23-10/31991838. Господарським судом м. Києва було встановлено, що Товариством правомірно включено до складу податкового кредиту з податку на додану вартість суми ПДВ, які були отримані за угодою від 06.12.2004 р., укладеною з ТОВ «Саргас`на придбання електротоварів.

Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Окрім того, позивачем пропущений строк звернення до суду з позовом про визнання договорів недійсним відповідно до ст.. 250 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 238 Господарського кодексу України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 250 ГК України, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, господарські відносини виникли та були здійснені між господарюючими суб`єктами в грудні 2004 р.

Позивач звернувся до суду 11.09.2008 р., тобто, з пропуском строків передбачених ч. 1 ст. 250 ГК України.

Згідно з вищевикладеним вбачається, що позивач не надав належно допустимих доказів щодо визнання недійсним та таким, що не відповідає вищій юридичній силі договорів укладених між відповідачем 1 та відповідачем 2.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Всупереч наведеним вимогам позивач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності заявлених ним позовних вимог.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 9, 69-71, 99, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В адміністративному позові відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду та апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються Київському апеляційному адміністративному суду через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Добрянська Я.І.