Справа № 811/1613/18
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2019 року м. Дніпросправа № 811/1613/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку

письмового провадження

в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року (головуючий суддя - Брегей Р.І.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - Відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2015 року відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №26 від 06.02.2018 року, виданої Головним управлінням ДФМ у Кіровоградській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №26 від 06.02.2018 року, виданої Головним управлінням ДФМ у Кіровоградській області з 01 грудня 2015 року;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування позовної заяви зазначено про те, що Відповідач відмовляючи Позивачу в перерахунку пенсії на підставі довідки №26 від 06.02.2018 року, дійшов помилкового висновку про те, що норми постанови КМУ від 09.12.2015 року №1013 не поширюються на військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських. Не погоджуючись з діями Відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії, Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року по справі №811/1613/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково, а саме ухвалено:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №258 від 14 травня 2018 року.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №258 від 14 травня 2018 року за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та виплатити кошти з урахуванням раніше сплачених за цей же період.

- в іншій частині позову відмовити у задоволенні (а.с. 138-144).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку (а.с. 148-149).

В апеляційній скарзі Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому факту, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2016 року № 77 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 і від 9 грудня 2015 року № 1013» внесено зміни, а саме пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1013, викладено в такій редакції: «у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов`язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців (крім військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських)». У зв`язку з цим, на думку Відповідача, підстави для перерахунку пенсії, призначеної за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутні.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 30.12.2010 року був звільнений з органів податкової міліції (а.с. 17) і перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з 31.12.2010 року та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 22).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року №1013 встановлені з 01 грудня 2015 року нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

У лютому 2016 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України №1013 Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області до Відповідача направлено довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії пенсіонерів податкової міліції, у тому числі Позивача.

18 березня 2016 року на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2016 року №77 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 і від 9 грудня 2015 року № 1013» Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області відкликано довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії пенсіонерів податкової міліції.

14 травня 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України №1013 Головне управління ДФС у Кіровоградській області видало Позивачу довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії пенсіонерів податкової міліції №258, згідно з якою за нормами, чинними станом на 01 грудня 2015 року, розмір грошового забезпечення Позивача для перерахунку пенсії складає 5190,11 грн. (а.с.19).

14 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Відповідача із заявою щодо здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки Головного управління ДФС у Кіровоградській області №258 від 14.05.2018 року (а.с. 20-21).

Листом від 21 травня 2018 року №9234/03-19 Відповідач повідомив Позивача про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки Головного управління ДФС у Кіровоградській області №258 від 14.05.2018 року з 01 грудня 2015 року (а.с.22).

Визнання протиправними дії Відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії Позивача та зобов`язання вчинити відповідні дії є предметом судового спору у даній справі.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393»; постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»; постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2016 року № 77 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 і від 9 грудня 2015 року №1013».

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки підставою для перерахунку пенсії є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, то, з урахуванням збільшення розміру посадового окладу відповідної категорії військовослужбовців, позивач має право на перерахунок пенсії з 01.01.2016 року.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон України №2262-XII) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

На виконання статей 43, 63 Закону № 2262-XII постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок).

Згідно з пунктами 1, 2, 3 Порядку перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Таким чином, право на перерахунок пенсії виникає у військовослужбовців, у тому випадку, коли за рішенням суб`єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців, змінюється розмір хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень).

Постановою КМУ №1013 встановлені відповідні підвищення розмірів посадових окладів з 1 грудня 2015 року.

Так, пунктом 3 постанови КМУ №1013 передбачено, що Міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2016 року № 77 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 і від 9 грудня 2015 року № 1013» підпункт 3 Постанови КМУ № 1013 викладено в такій редакції: «у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов`язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців (крім військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських).

З аналізу вказаної постанови Кабінету Міністрів України №77 випливає те, що Кабінетом Міністрів України зроблено виключення щодо кола осіб для яких може бути застосовано підвищення посадових окладів на 25 відсотків, яке розповсюджується і на військовослужбовців, зокрема на Позивача як колишнього працівника податкової міліції.

Крім того, відповідно до вказаної постанови підвищення посадових окладів відноситься лише до тих керівних працівників, спеціалістів і службовців, розмір виплат, пов`язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій яких затверджено відповідними постановами, перелік яких і наведено безпосередньо в постанові №77.

Однак, матеріали справи не містять доказів того, що Позивач отримував виплати на підставі жодної з постанов із вказаного у постанові КМУ №77 переліку.

При цьому, колегія суддів звертає увагу і на те, що підставою для перерахунку пенсії військовослужбовцям є прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Разом з тим, відповідного рішення Кабінету Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-XII, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, не було, що свідчить про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 грудня 2018 року у справі № 357/6560/17 та від 16 травня 2019 року у справі №750/337/17.

Приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних вимог, колегія суддів бере до уваги й те, що Європейський Суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» вказав, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мір залежить від становища в державах, особливо фінансового.

Тобто, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через відсутність фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

З огляду на наведене, та з урахуванням положень постанови КМУ від 11 лютого 2016 року №77 "Про внесення змін до постанов КМУ від 17 липня 2003 року № 1078 і від 9 грудня 2015 року № 1013", колегія суддів дійшла висновку про відсутність, в даному випадку, у Відповідача законних підстав для здійснення Позивачу перерахунку пенсії на підставі ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №26 від 06.02.2018 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, однак зроблені судом першої інстанції висновки не відповідають фактичним обставинам справи, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 09 квітня 2019 року підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року по справі №811/1613/18 - скасувати.

В задоволенні позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов