Справа № 520/5825/19
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 520/5825/19
Головуючий в 1 інстанції: Бобуйок І.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І.О.,

суддів Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

за участі секретаря Скоріної Т.С.

представника апелянта ОСОБА_1 ;

представника відповідача Ковташа Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Одеської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом до Одеської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил від 27.02.2019 року №4201/50000/18, якою її визнано винною у порушенні митних правил за ч.3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 8 500 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 заявила, що, станом на момент прийняття Одеською митницею ДФС спірної постанови, шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.1 ст.467 Митного кодексу України, закінчився.

До такого висновку позивачка дійшла на підставі наявного факту орієнтування Закарпатської митниці ДФС від 16.06.2018 року №5661/07-70-63/47, яким повідомлено про перевищення ОСОБА_2 , встановленого статтею 95 Митного кодексу України, терміну транзиту транспортного засобу на строк більше, ніж десять діб. Позивачка вважає, що саме з цієї дати, слід відраховувати строк для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Крім того, позивачка зазначає, що 13 та 26 червня 2018 року вона перетинала державний кордон у зоні міжнародного автомобільного пункту пропуску «Порубне-Сірет» (Чернівецька обл.). При перетині вказаного кордону, працівниками митниці було повідомлено про перевищення, встановленого ст.95 Митного кодексу України, терміну транзиту транспортного засобу на строк більше, ніж десять діб, що також свідчить про виявлення вказаного правопорушення.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що митний орган виявив правопорушення, встановлене статтею 95 Митного кодексу України, 26.12.2018 року, коли автомобіль перетинав державний кордон, а тому шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.1 ст.467 Митного кодексу України, відповідачем не пропущений.

Щодо доводів позивача про виявлення митними органами правопорушення з дня подання орієнтування (16.06.2018 року) суд зазначив, що орієнтування це інформація, яка містить відомості про можливі порушення законодавства України з питань державної митної справи, з метою вжиття ними заходів щодо виявлення, запобігання та припинення таких порушень.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, де зазначила про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не прийняв до уваги той факт, що митний орган дізнався про правопорушення, передбачене ч.3 ст. 470 Митного кодексу України у червні 2018 року, а тому дійшов помилкового висновку про дотримання строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.467 Митного кодексу України.

Також апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно зробив висновок про присутність її довіреної особи під час розгляду справи про порушення митних правил Одеською митницею ДФС, оскільки спірна постанова свідчить про зворотне.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Представник апелянта в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду залишити без змін.

Перевіривши правильність встановлення судом першої інстанції обставин справи та додержання норм матеріального і процесуального права, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового її задоволення, зважаючи на наступне.

Установлені судом першої та апеляційної інстанцій обставини справи, свідчать, що 21.05.2018 року громадянкою України ОСОБА_2 на митну територію України через пункт пропуску «Ужгород - Вишнє Нємецьке», Закарпатської митниці ДФС в митному режимі «транзит» був ввезений легковий автомобіль «VW PASSAT», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації - Словаччина, номер кузова НОМЕР_2 .

З інформації, наявної в Єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС), яка об`т.амно-технічні складові, необхідні для автоматизації процесів митного оформлення та контролю, діючої в її складі автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» (АСМО), вбачається, що 16.06.2018 року Закарпатська митниця ДФС подала орієнтування № 5661/07-70-63/47, а саме: перевищення встановленого ст. 95 Митного кодексу України терміну транзиту вказаного транспортного засобу, на строк більше, ніж на десять діб (а.с.14).

13 та 26 червня 2018 року ОСОБА_2 перетинала державний кордон в зоні міжнародного автомобільного пункту пропуску «Порубне-Сірет» (Чернівецька .ься відмітками у паспорті громадянина України для виїзду за кордон від 20.04.2015 року №FB390113 (а.с.6).

За ствердженням позивачки, під час перетину вказаного кордону, працівниками митниці було повідомлено про перевищення, встановленого ст.95 Митного кодексу України, терміну транзиту вказаного транспортного засобу на строк більше, ніж 10 діб.

26.12.2018 року в зону митного контролю відділу митного оформлення №1 митного поста «Подільськ» Одеської митниці ДФС, у напрямку з України до Молдови, по смузі руху «зелений коридор» в`їхав зазначений легковий автомобіль, під керуванням громадянина України ОСОБА_3 .

Під час здійснення митного контролю та перевірки документів, відповідно до інформації, наявної в розділі «Переглянути попередні переміщення (Перетин кордону транспортним засобом)» програмно-інформаційного комплексу АСМО «Інспектор» встановлено, що вказаний автомобіль був ввезений 21.05.2018 року ОСОБА_2 на митну територію України через пункт пропуску «Ужгород - Вишнє Нємецьке», Закарпатської митниці ДФС в митному режимі «транзит».

Цього ж дня, 26.12.2018 року, Одеською митницею ДФС складено протокол про порушення митних правил №4201/50000/18, в якому зазначено, що ОСОБА_2 перевищено, встановлений дексу України, термін транзиту транспортного засобу на строк більше, ніж десять діб. Також було зазначено, що по даному факту наявне орієнтування Закарпатської митниці ДФС від 16.06.2018 року.

27.02.2019 року Одеською митницею ДФС, без участі позивачки, прийнято постанову в справі про порушення митних правил №4201/50000/18, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено штраф у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день вчинення порушення становить 8500 грн.

Аналіз фактичних обставин справи та законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини, свідчить про необґрунтованість висновку суду першої інстанції про дотримання суб`єктом владних повноважень строку накладення адміністративного стягнення.

Такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов ураховуючи наступне.

Згідно частини першої статті 90 Митного кодексу України (зараз і надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

За змістом пунктів 2, 3 частини першої статті 93 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Частиною другою статті 200 Митного кодексу України передбачено, що доставка товарів та документів на них повинна бути здійснена у строк, визначений статтею 95 цього Кодексу.

Згідно частини шостої статті 379 Митного кодексу України строки тимчасового ввезення громадянами товарів на митну територію України (крім випадків, передбачених статтею 380 цього Кодексу) встановлюються відповідно до статті 108 цього Кодексу, а строки ввезення з метою транзиту відповідно до статті 95 цього Кодексу.

Статтею 95 Митного кодексу України передбачено, що строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення діяльності одного митного органу 5 діб).

Так, відповідно до частини третьої статті 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виходячи з системного аналізу наведених правових норм, транспортні засоби, які переміщуються у митному режимі транзиту повинні бути доставлені до органу доходів і зборів призначення у строк, що не перевищує 10 діб. Якщо вказаний строк перевищено, орган доходів і зборів накладає штраф, передбачений ч.3 ст.470 Митного кодексу України.

Не оспорюючи наявність складу правопорушення в діях ОСОБА_2 , колегія суддів вважає, що митний орган мав право накладати адміністративне стягнення у строки, передбачені ч.1 ст.467 Митного кодексу України.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов правильного висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.3 ст.470 Митного кодексу України, проте помилково вважав про дотримання органом доходів і зборів строку накладення адміністративного стягнення.

Так, положеннями частини першою статті 467 Митного кодексу України (у редакції, яка діяла на момент ввезення вказаного автомобіля на митну територію України та була чинна до 25.11.2018 року) передбачено, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Правопорушення, передбачене ч.3 ст.470 Митного кодексу України, не міститься в переліку триваючих правопорушень, визначений в ч.1 ст.467 Митного кодексу України.

Поряд з цим, з приводу того, що дане правопорушення визнається триваючим існує правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 09 квітня 2019 року (справа №433/1254/16-а).

У цій постанові Суд дійшов висновку, що використання транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов`язок вивезення за межі митної території, протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки таке характеризуються тривалим невиконанням встановленого Митним Кодексом України обов`язку. Вчиняючи такі діяння, особа перебуває у стані безперервного порушення закону, тому відповідне порушення не може вважатись таким, що носить разовий характер.

Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» від 08.11.2018 року № 2612-VIII у ч.1 ст.467 Митного кодексу України були внесені зміни, які почали діяти 25.11.2018 року та були чинні на момент прийняття спірної постанови.

Так, змінена норма викладена наступним чином:

якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Отже, з викладеного вбачається, що строк накладення адміністративного стягнення, у межах цих спірних правовідносин, необхідно рахувати з дня виявлення правопорушення органом доходів і зборів. Це було передбачено як попередньою редакцією статті 467 Митного кодексу України так і зміненою у листопаді 2018 року.

Як свідчать обставини справи, порушення ОСОБА_2 митних правил було виявлено митним органом 16.06.2018 року, про що свідчить відповідне орієнтування Закарпатської митниці ДФС. Однак, адміністративне стягнення на позивачку накладено лише 27.02.2019 року, тобто, поза межами шестимісячного строку з дня виявлення цього правопорушення.

Посилання суду першої інстанції на те, що подання орієнтування не свідчить про виявлення правопорушення митного законодавства є необґрунтованим, оскільки у ньому чітко визначено особу, яка ввезла вказаний автомобіль та зазначено про перевищення встановленого ст. 95 Митного кодексу України терміну транзиту транспортного засобу, на строк більше, ніж на десять діб.

Тобто, 16.06.2018 року дата, з якої почався відлік строку накладення адміністративного стягнення, оскільки саме з цієї дати достеменно відомо, що митний орган виявив порушення ОСОБА_2 митних правил.

Є помилковим також висновок суду першої інстанції щодо присутності під час розгляду справи довіреної особи позивачки про порушення митних правил, оскільки спірна постанова свідчить про те, що розгляд справи відбувався за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Поряд з цим, необхідно зазначити, що позивачка, звертаючись з даним позовом, обрала невірний спосіб захисту, шляхом визнання протиправною та скасування спірної постанови.

Так, відповідно до ч.1 ст.487 Митного кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частина 2 ст.531 Митного кодексу України передбачає, що підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення (п.7 ч.1 ст.247 КУпАП).

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності регулюються статтею 286 КАС України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що належним способом захисту прав позивачки, відповідно до викладених норм, є скасування спірної постанови та закриття провадження в справі про порушення митних правил.

Підсумовуючи викладене та враховуючи те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, є підстави, відповідно до статті 317 КАС України, для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції не вирішує питання про судові витрати, оскільки ОСОБА_2 не сплачувала судовий збір, ані при поданні позовної заяви, ані при поданні апеляційної скарги, так як звільнена від такої сплати, на підставі статті 288 КУпАП.

Стаття 272 КАС України встановлює особливості апеляційного та касаційного оскарження судових рішень в окремих категоріях адміністративних справ.

Згідно з частиною третьою статті 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Отже, нормами КАС України не передбачено можливості оскарження в касаційному порядку судових рішень суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 195, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 03 травня 2019 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_2 до Одеської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил задовольнити частково.

Постанову Одеської митниці ДФС в справі про порушення митних правил від 27.02.2019 року №4201/50000/18 про визнання винною ОСОБА_2 у вчинені порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн. скасувати, а провадження в справі про порушення митних правил закрити.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко