Справа № 202/1/19(2-а/202/30/2019)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2019 року м. Дніпросправа № 202/1/19(2-а/202/30/2019)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2019 року (головуючий суддя Слюсар Л.П.)

у справі № 202/1/19

за позовом ОСОБА_1

до інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області з батальйону 1 роти лейтенанта поліції Ромейко Олександра Вікторовича

третя особа Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області

про скасування постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області з батальйону 1 роти лейтенанта поліції Ромейко Олександра Вікторовича , в якому просив визнати протиправними дії інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області з батальйону 1 роти лейтенанта поліції Ромейко Олександра Вікторовича та скасувати постанову ЕАВ №814126 від 24.12.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за порушення п. 18.2 ПДР України за ч. 1 ст. 122 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 255 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач, зокрема, посилався на неправомірність оскарженого рішення, оскільки винесене відповідачем за відсутності події правопорушення.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.03.2019 адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано постанову інспектора роти № 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ромейка Олександра Вікторовича, серії ЕАВ № 814126 від 24.12.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Закрито провадження у адміністративній справі про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

За результатами апеляційного перегляду апеляційної скарги ОСОБА_2 постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.04.2019 змінено мотивувальну частину рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.03.2019 у справі №202/1/19 в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправними дії. В іншій частині рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.03.2019 у справі №202/1/19 залишено без змін.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішенням, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Скаржник зазначає, що під час винесення оскаржуваного рішення інспектор патрульної поліції діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом та з огляду на встановлений факт скоєння позивачем ПДР, обґрунтовано виніс постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується наданим до суду першої інстанції відео на електронному носії. Достатнім доказом правомірності прийнятого відповідачем рішення є відповідні пояснення поліцейського, який виніс оскаржувану постанову та свідчення поліцейських свідків, які були в одному екіпажі з поліцейським, який виніс оскаржувану постанову. Такі докази будуть достатніми, допоки не буде надано обґрунтованих належних доказів, які безсумнівно спростують пояснення та свідчення поліцейських.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених ст.311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спірним є питання правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст.122 КУпАП за порушення п. 18.2 Правил дорожнього руху.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 24.12.2018 інспектором патрульної поліції 1 роти 3 батальйону лейтенантом Ромейокм О.В. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 814126, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП України.

Підставою для складення означеної постанови став встановлений відповідачем факт, що позивач ОСОБА_2 24.12.2018 керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz 312D-П18, номерний державний знак НОМЕР_1 , в м. Дніпрі по Марії ОСОБА_3 , 8 не пропустив пішоходів, що перебували на пішохідному переходів, чим порушив п. 18.2 Правил дорожнього руху України.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 18.1 Правил дорожнього руху водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Згідно із п. 18.2 Правил дорожнього руху, на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Відповідно до 18.4 Правил дорожнього руху, якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідачем в якості доказів до матеріалів справи долучено відеозапис з місця події, який був досліджений судом першої інстанції (а.с.43,45)

Виходячи з наданих поліцейським пояснень та вказаного вище відеозапису з нагрудної камери, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що вказаний відеозапис не засвідчує факту скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові.

Інші докази на підтвердження встановлених відповідачем обставин, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в матеріалах справи відсутні, сторонами не подані.

Таким чином, а ні відповідачем а ні Департаментом патрульної поліції Національної поліції не доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме порушення п. 18.2 Правил дорожнього руху України, що свідчить про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 814126 від 24.12.2018 через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2019 року у справі № 202/1/19 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, оскарженню не підлягає (ст..272, ч.5 ст.328 КАС України).

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко