Справа № 540/1363/19
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

15 липня 2019 р. м. ХерсонСправа № 540/1363/19

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Ковбій О.В., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановила:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та дискримінаційним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, викладене у листі №3177/02-04 від 29.12.2018 року про припинення виплати пенсії позивачу, на підставі спливу строку дії його паспорту громадянина України для виїзду за кордон, в тому числі якщо воно було прийнято, але не передано позивачу;

- визнати дії відповідача по припиненню виплати пенсії позивача на підставі спливу строку дії його паспорту громадянина України для виїзду за кордон - протиправними та дискримінаційними;

- визнати бездіяльність відповідача щодо не продовження виплати пенсії позивачу з січня 2019 року на підставі спливу строку дії його паспорту громадянина України для виїзду за кордон протиправною та дискримінаційною;

- зобов`язати Відповідача виплатити усі не отримані Позивачем пенсійні виплати з урахуванням усіх підвищень з січня 2019 року до фактичного виконання Відповідачем рішення по цій справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів на усі несвоєчасно виплачені суми Позивачу, починаючи з січня місяця 2019 року до їх фактичної виплати та продовжити виплату пенсії Позивачу довічно;

- стягнути з Відповідача коштів в сумі 100,000 гривень на відшкодування моральної шкоди, заподіяної його противоправними рішеннями, дією та бездіяльністю, в результаті яких Відповідач припинив виплату пенсії Позивачу на підставі спливу строку дії його паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ст.2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З наведеного вище вбачається, що звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав.

Згідно ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

З аналізу наведеного вбачається, що вимоги про визнання протиправним та скасування індивідуального акта, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправним та визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною є різними за змістом та суттю позовними вимогами.

Отже й в даному конкретному випадку позовні вимоги заявлені ОСОБА_1 , про визнання протиправним та дискримінаційним, скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, викладене у листі №3177/02-04 від 29.12.2018 року, визнання дій відповідача по припиненню виплати пенсії позивача на підставі спливу строку дії його паспорту громадянина України для виїзду за кордон - протиправними та дискримінаційними, визнання бездіяльності відповідача щодо не продовження виплати пенсії позивачу з січня 2019 року на підставі спливу строку дії його паспорту громадянина України для виїзду за кордон протиправною та дискримінаційною, є різними позовними вимогами не зважаючи на їх пов`язаність між собою.

Згідно положень вже наведеної ст. 5 КАС України, позивач користується певною свободою при обранні способу захисту свого порушеного права та обирає один з зазначених в наведеній статті спосіб, або якщо, на його думку, це буде сприяти найбільш ефективному захисту - декілька. Відтак, кількість заявлених позовних вимог (отже й сума судового збору), направлена на захист одного й того ж інтересу - отримання пенсійних виплат перебуває в прямій залежності від вибору позивачем способу судового захисту.

Таким чином суд вважає, що позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру.

Також суд зазначає, що посилання у випадку позивача на правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові по справі №21-3944а16-1 від 14.03.2017 року в частині того, що вимога про визнання протиправним акту, дії, чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо), не може бути підставою для сплати судового збору за чотири позовні вимоги як за одну.

В даному конкретному випадку, позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення відповідача (позовна вимога під №1 в прохальній частині позову) є саме тією передумовою для застосування інших способів захисту порушеного права (в даному випадку - позовної вимоги під №4), про яку йдеться в наведеній постанові Верховного Суду. Саме тому суд обраховує позовну вимогу №1 та №4 як одну вимогу немайнового характеру.

Стосовно заявлених позовних вимог та вимог процесуального законодавства при зверненні до суду слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Так, згідно ст.4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Цією ж нормою встановлено, що за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання позову майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі з 1 січня 2019 року - 1921 гривня.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 подано позов з трьома вимогами немайнового характеру - судовий збір за заявлені ним позовні вимоги становить 2305,20 грн. (1921 грн.*0,4*3=2305,20 грн.)

Дослідивши адміністративний позов та додані до нього документи судом встановлено, що позивачем надано квитанцію про сплату судового збору №32103 від 01.07.2019 року на суму 768,40 грн.

Таким чином, на даний час, сума недоплаченого судового збору становить 1536,80 грн. (2305,20 грн. - 768,40 грн.=1536,80 грн.)

Окрім наведеного, п.3 ч.5 ст. 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначається, окрім іншого, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Так, в позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що сума заявленої ним моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн. є вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою. Натомість, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, в порушення п.3 ч.5 ст. 160 КАС України позивачем до позову не надано.

Також, згідно п.4 ч.5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві, окрім іншого, зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

З приводу зазначеного суд додатково вказує на те, що заявлені позовні вимоги мають бути чіткими та зрозумілими. Натомість, позивачем в п.4 прохальної частини позову сформульовано позовні наступним чином: "Зобов`язати Відповідача виплатити усі неотримані Позивачем пенсійні виплати з урахуванням усіх підвищень з січня 2019 року до фактичного виконання Відповідачем рішення по цій справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів на усі несвоєчасно виплачені суми Позивачу, починаючи з січня місяця 2019 року до їх фактичної виплати та продовжити виплату пенсії Позивачу довічно". Застосування в наведеній позовній вимозі займенника "усі", на думку суду, робить її неконкретизованою, адже "усі підвищення до пенсій" не розкриває, які саме підвищення позивач має на увазі.

З урахуванням наведеного суд вважає, що вказана позовна вимога підлягає уточненню з боку позивача.

Окрім зазначеного, відповідно до ч. 2 ст. 106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Згідно ч.7 ст. 161 КАС України до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Проте, до позовної заяви не додано рішення про припинення виплати пенсії позивачу. Позивачем подано клопотання про його витребування, яке в силу зазначеного нижче не відповідає вимогам ст. 80 КАС України.

Частиною 1, 2 ст. 80 КАС України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Натомість, позивачем не наведеного жодного обґрунтування, передбаченого ч. 2 ст. 80 КАС України необхідності витребування судом рішення відповідача, в тому числі й не надано доказів вжиття заходів щодо самостійного отримання цього доказу.

У зв`язку з викладеним, позивачу слід обгрунтувати заявлене ним клопотання про витребування доказів відповідно вимог ст. 80 КАС України.

Враховуючи викладені обставини вбачаються підстави для залишення позовної заяви без руху для надання можливості позивачу звернутися до суду з заявою про усунення наступних недоліків:

- подання до суду доказів сплати недоплаченої суми судового збору в розмірі 1536,80 грн.;

- надати належним чином оформлену позовну заяву в якій, у разі заявлення вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень зазначити обґрунтований розрахунок суми, що стягується;

- уточнити позовну вимогу, викладену в позовній заяві під №4, конкретизувавши її відповідно до правової позиції суду, зазначеної в даній ухвалі;

- подання до суду належним чином завіреного рішення відповідача про припинення виплати пенсії або клопотання про витребування такого доказу, складеного відповідно до вимог ст. 80 КАС України.

Тому така заява відповідно до ч.1 ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України,

ухвалила:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 540/1363/19 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя Ковбій О.В.