Справа № 809/766/18
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/4167/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Гудима Л.Я., Ільчишин Н.В.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області,

на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року (суддя Могила А.Б., час ухвалення не вказано, місце ухвалення м.Івано-Франківськ, дата складання повного тексту не вказана),

в адміністративній справі №809/766/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Івано-Франківський обласний військовий комісаріат,

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:
У травні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, в якому просив: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування у складі грошового забезпечення позивача, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум щомісячної додаткової грошової винагороди згідно постанови КМ України від 22.09.2010 року №889, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, за період з лютого 2016 року по січень 2018 року, включно, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2018 року №57/503; 2) зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, починаючи з 01.05.2018 року врахувавши до складу грошового забезпечення з якого позивачу була нарахована пенсія, щомісячну додаткову грошову винагороду згідно постанови КМ України від 22.09.2010 року №889, грошову допомоги на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, за період з лютого 2016 року по січень 2018 року, включно, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2018 року №57/503.

Відповідач ГУ ПФУ в Івано-Франківській області позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позов, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Третя особа Івано-Франківський ОВК в суді першої інстанції подав пояснення за адміністративним позовом та просив в задоволенні позову відмовити.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо невключення у склад грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого призначається пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2018р. за №57/503. Зобов`язано ГУ Пенсійного фонду України Івано-Франківської області здійснити з 10.02.2018 р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , врахувавши у складі грошового забезпечення щомісячну додаткову грошову винагороду, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2018р. за №57/503. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції від 13 березня 2019 року не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не містить положень про включення до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, такої виплати як додаткова грошова винагорода. Також апелянт зазначає, що відповідач при призначенні та обчисленні пенсії позивачу, керувався постановою КМ України №103 від 21.02.2018 р. «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затв. постановою КМ України №45 від 13.02.2008 р., якими не передбачено включення до грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія, таких виплат як щомісячна додаткова грошова винагорода.Також зазначає апелянт, що суд першої інстанції при розгляді справи за позовом ОСОБА_1 порушив вимоги ч.2 ст.9 КАС України та безпідставно вийшов за межі позовних вимог, оскільки зобов`язав відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 10.02.2018 року, а не з 01.05.2018 року, як просив позивач.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 13.03.2019 р. та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити частково, з врахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача ЗСУ №3 від 04.01.2018 р. позивача ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за п.«а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №33 від 09.02.2018 р. позивач виключений з списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Вислуга років на військовій службі у календарному обчисленні складає 23 роки 6 місяців, у пільговому 23 роки 10 місяців (а.с. 14).

З 10.02.2018 року позивач ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 51-57).

Також встановлено, що при обчисленні пенсії позивачу, відповідач ГУ Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області враховував грошове забезпечення ОСОБА_1 , а саме: посадовий оклад 5640 грн., оклад за військове звання 1410 грн., процентна надбавка за вислугу років 45% - 3172 грн.. Основний розмір пенсії становить: 59% грошового забезпечення у розмірі 6031, 28 грн. ( а.с. 28).

06.04.2018 року позивач звернувся зі заявою до відповідача ГУ Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період з 01.02.2016 р. по 01.01.2018 р., відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2018р. за №57/503 (а.с. 22-23).

20.04.2018 р. листом №752 відповідач повідомив позивачу ОСОБА_1 , що щомісячна додаткова винагорода, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань не входять до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, оскільки ці види виплат є разовими платежами та за своєю суттю є державними соціальними гарантіями для осіб, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому вони не входять до додаткових видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія (а.с. 18-19).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на перерахунок та виплату пенсії з включенням у склад грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого призначається пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ( тут і надалі в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії), встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно ч.2, ч.3 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії), пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМ України від 17 липня 1992 року №393 визначено порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей.

Так, відповідно до п.7 вищевказаної постанови №393 (в редакції від 14.12.2017 р.) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який є вичерпним.

З аналізу наведених вище норм законодавства зумовлюється висновок про те, що до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія не включаються матеріальна допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, виплата яких здійснюється не щомісячно, оскільки вказані виплати не входять до встановленого ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» переліку видів грошового забезпечення.

Разом з тим, з матеріалів справи, а саме довідки військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2018р. за №57/503 щодо додаткових видів грошового забезпечення та премії із яких сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які не враховані при розрахунку пенсії підполковнику ОСОБА_1 видно, що додаткова грошова винагорода виплачувалася позивачу щомісячно в розмірі 60% протягом періоду з лютого 2016 до лютого 2018 років. Така грошова винагорода, відносилася до додаткових видів грошового забезпечення і з неї сплачено єдиний соціальний внесок (а.с. 15).

Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив, що з врахуванням ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», отримувану позивачем щомісячну додаткову грошову винагороду слід включити до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення його пенсії.

Тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивач на час призначення йому пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» мав право на включення до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отримуваної ним щомісячної додаткової грошової винагороди.

Отже, безпідставними є доводи апелянта про відсутність підстав для врахування у складі грошового забезпечення ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди згідно постанови КМ України від 22.09.2010 року №889.

Водночас, суд апеляційної інстанції враховує, що хоча суд першої інстанції в рішенні від 13.03.2019 року дійшов вірного висновку про врахування у складі грошового забезпечення щомісячну додаткову грошову винагороду, однак помилково зобов`язав відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 10.02.2018 року, оскільки у заявленому адміністративному позові позивач ОСОБА_1 просив зобов`язати відповідача здійснити йому перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.05.2018 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.47 КАС України, позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Також, частиною 5 статті 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач у розглядуваній адміністративній справі не змінював позовних вимог в частині дати 01.05.2018 року із якої просить здійснити відповідний перерахунок і виплату пенсії відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2018р. за №57/503.

Тому, з врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції від 13.03.2019 року слід змінити, шляхом зміни дати із якої необхідно зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії.

Крім цього, суд апеляційної інстанції враховує, що рішення суду першої інстанції від 13.03.2019 року щодо відмови у задоволенні частини позовних вимог не оскаржено позивачем ОСОБА_1 в апеляційному порядку.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Згідно п.3 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, серед інших, справи, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Також, статтею 263 КАС України визначено, що справою незначної складності являється, зокрема, справа щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет спору, склад учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задоволити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року в адміністративній справі №809/766/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії змінити, а саме, в абзаці третьому резолютивної частини цього рішення суду слова та цифри «здійснити з 10.02.2018» змінити словами та цифрами «здійснити з 01.05.2018 року».

У решта частині рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року в адміністративній справі №809/766/18 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом строку визначеного статтею 329 КАС України.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Л. Я. Гудим
Н. В. Ільчишин
Повний текст постанови складено 16.07.2019 року