Справа № 640/19705/18
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 липня 2019 року № 640/19705/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 09.11.2018р. № , № та № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.11.2018р. відкрито спрощене позовне провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що сума прощеної банком неустойки та відсотків не можуть бути включені до доходу, отриманого в якості додаткового блага, отже не підлягає включенню до загального місячного (річного) оподаткованого доходу позивача відповідно до п. 165.1.49 п. 165.1 ст. 165 ПК України, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими та підлягають скасуванню.

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи, з яких вбачається, що в порушення норм п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України позивачем не включено до оподаткованого доходу за 2016 рік суму боргу прощена (анульована) ПАТ КБ «Правекс-банк».

Дослідивши обставини справи та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань дотримання вимог своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманого доходу у вигляді додаткового блага платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р.

За наслідками перевірки було складено Акт від 18.10.2018р. № 4116/26-15-42-02-30/ НОМЕР_1 (далі - Акт перевірки), яким встановлено наступні порушення:

- п.п. «а» п. 176.1 ст.176, п.44.1, п.44.3 ст.44 Кодексу, не надано до перевірки Книгу обліку доходів і витрат для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу;

- п.п. 168.2.1 п.168.2 ст. 168 з урахуванням вимог п.п. «д» п.п. 164.2.17 п.164.2 ст. 164 Кодексу, не задекларовано річний оподатковуваний дохід за 2016 рік у сумі 279 088,07 грн., та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб в сумі 50 235,86 грн.;

- п.п. 1.2, п.п. 1.3 п. 161 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних Положень Кодексу, не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету військовий збір за 2016 рік у сумі 4186,32 грн.

На підстав вказаного Акту перевірки ГУ ДФС у м. Києві 09.11.2018р. були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- № 2, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб» на суму 62 794,83 грн., з яких 50 235,86 грн. за податковим зобов`язанням, 12 558,97 грн. - за штрафними санкціями;

- № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір» на суму 5 232,90 грн., з яких 4 186,32 грн. за податковим зобов`язанням, 1 046,58 грн. за штрафними санкціями;

- № , яким застосовано штрафні санкції у сумі 510,00 грн. за платежем «Податок на доходи фізичних осіб».

Як вбачається з Акту перевірки, ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК» відповідно до вимог п.п. «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України та дотримуючись порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, подано до контролюючого органу податковий розрахунок за формою 1-ДФ за IV кв. 2016р., в якому відображено нарахований та виплачений дохід у вигляді анулювання (прощення) боргу за ознакою доходу - 126 (дохід, отриманий як додаткове благо) ОСОБА_1 в загальній сумі 347 040,87 гривень.

На лист ГУ ДФС у м. Києві від 12.06.2017 року №15916/10/26-15-13-04-16 ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК» направив відповідь листом 29.06.2017р. №3064/09-01-ЗБТ (вх.№27396/10 від 03.07.2017), в якому підтвердив інформацію, зазначену в податковому розрахунку за формою №1-ДФ щодо отриманого доходу ОСОБА_1 у вигляді основної суми боргу (кредиту), встановленого абзацом, «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, шляхом укладення додаткового договору про прощення боргу, в якому вказано про необхідність сплати боржником податку з доходів та відображення їх в річній податковій декларації.

Відповідно даних поданої звітної податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016р. від 11.07.2017р., фізичною особою ОСОБА_1 в рядку 10.9 «Інші доходи» задекларовано дохід, отриманий у вигляді додаткового блага, у сумі 67952,80 гривень.

Фізичній особі ОСОБА_1 направлено лист ГУ ДФС у м. Києві від 09.11.2017 №17947/Г/26-15-13-04-14 щодо подання уточнюючої податкової декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік та декларування доходу як додаткове благо у повному обсязі. Однак платником податків не надано уточнюючої декларації та не сплачено належні до сплати податкові платежі самостійно.

Також ОСОБА_1 направлено лист ГУ ДФС у м. Києві від 11.12.2017р. №223 82/Г/26-15-13-04-19 для надання документів, що підтверджують відомості, зазначені в поданій податковій декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік.

У відповідь на даний лист ОСОБА_1 надано відповідь листом від 20.12.2017р. №01-11/2017, яким надано документи щодо отриманого доходу у вигляді додаткового блага в 2016 році, в тому числі договір про прощення частини боргу від 17.10.2016р. за кредитним договором №879-009/07Р від 25.05.2007р.

Таким чином, перевіркою достовірності відображення загального оподатковуваного доходу в поданій податковій декларації про майновий стан і доходи за 2016р. було встановлено, що фізичною особою ОСОБА_1 занижено дохід у вигляді додаткового блага, отриманий від ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», що підлягає обов`язковому декларуванню, на суму 279 088,07 грн.

Судом встановлено, що 17.10.2016р. між ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір про прощення частини боргу за кредитним договором № 879-009/07Р від 25.05.2007р. (далі - Договір).

Відповідно до п. 1 Договору, кошти для погашення заборгованості за кредитним договором будуть направлятись наступним чином: в першу чергу - на погашення заборгованості за кредитом; в другу чергу - на погашення заборгованості за відсотками; в третю чергу - на погашення неустойки за порушення строків сплати кредиту та відсотків; в четверту чергу - на погашення іншої заборгованості (штраф, пеня та інша заборгованість за Договором).

Згідно з п.2 Договору, сторони підтвердили, що загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 17 жовтня 2016 року (дату укладання Договору та прощення частини боргу) за офіційним курсом НБУ становило суму, еквівалентну 897 028,95 гривень, з яких: 604948,77 грн. - непогашений кредит; 292080,18 грн. - нараховані відсотки.

Пунктом 3 Договору встановлено, що ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання після підписання Договору, але не пізніше 17.10.2016 року здійснити погашення частини заборгованості за Кредитним договором в розмірі 10000 доларів США, що за курсом НБУ на дату укладення Договору становило 257 907,90 грн.

Відповідно п.4 Договору загальний розмір заборгованості за Кредитним договором, який підлягає прощенню Банком, за умови належного, своєчасного та повного виконання Позичальником своїх зобов`язань, зазначених п.3 цього Договору, становить 24780,98 дол. США, що за курсом НБУ на дату укладення цього Договору в гривневому еквіваленті складає 639121,05 грн, яка включає в себе:

347040,87 грн. - частина основної суми боргу (Кредиту);

292080,18 грн. - сума нарахованих відсотків.

В пункті 12 Договору про прощення частини боргу від 17.10.2016р. зазначено, що шляхом підписання даного Договору Позичальник вважається повідомленим, відповідно до абзацу «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Кодексу, про прощення частини заборгованості за кредитом (основної суми боргу) в розмірі, зазначеному в п.п.4.1 даного Договору. Позичальнику відомо, що Банком буде повідомлено органам ДФС України про прощення частини заборгованості за кредитом (основної суми боргу), шляхом включення суми прощеної частини заборгованості за кредитом до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь Позичальника, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено.

Відповідно до Квитанції № FJB884 від 17.10.2016р. позивач сплатив ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» 257 907,90 грн. з призначенням платежу «погашення кредиту».

Дана сума, відповідно до п.1 Договору, першочергово була спрямована на погашення заборгованості за Кредитним договором, яка становила на дату сплати 604 948,77 гривень та слугувала належним виконанням зобов`язань за Договором про прощення частини боргу.

Отже, ОСОБА_1 було виконано належним чином зобов`язання, зазначені в п. 3 Договору про прощення частини боргу, а відтак, Банком (ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК») прощено частину основної суми боргу Позичальнику ( ОСОБА_1 ) в 2016 році, яка склала 347 040,87 гривень. Крім того, Банком також прощено Позивачу суму нарахованих відсотків, що складала 292 080,18 гривень.

З аналізу вищенаведеного, а також враховуючи Акт перевірки, суд приходить до висновку, що основна сума боргу, що була прощена Банком (ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК») Позичальнику ( ОСОБА_1 ) в 2016 році, склала 347 040,87 грн.

В свою чергу розбіжність у сумі бази оподаткування в + 279 088,07 грн. є саме частиною основної суми боргу, анульованої кредитором, а не відсотками банку, як помилково вважає позивач.

Так, відповідно до поданої позивачем податкової декларації за 2016 рік № загальний річний оподаткований дохід визначений позивачем становив 67 952,80 грн. Проведеною перевіркою було встановлено 347 040,87 грн. Отже розбіжність у річному доході становить 279 088,07 грн. (347 040,87 грн - 67 952,80 грн.)

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 13.03.2018р. (справа № 826/6380/15), анульована позивачу сума тіла кредиту повинна бути включена позивачем до доходу, отриманого платником податку, як додаткове благо (в силу абз. «д» пп.164.2.17 пп.164.2 ст.164 Податкового кодексу України), а отже і до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (в силу пп. 164.2 Податкового кодексу України). Анульовані суми неустойки та відсотків в якості плати за кредит до доходу платника податків, що підлягає оподаткуванню, не включаються.

Згідно з підпунктами 163.1.1 та 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є вичерпним.

Так, відповідно до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (в редакції, чинній з 1 січня 2016 року) до основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Таким чином, боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу (кредиту) та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, у тому числі шляхом укладення із кредитором відповідного договору, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

За змістом наведених положень укладення із боржником договору про припинення кредитного зобов`язання є одним із передбачених Законом способів повідомлення платника податку - боржника про прийняте кредитором рішення щодо прощення (анулювання) відповідної суми боргу й не позбавляє такої заборгованості статусу додаткового блага платника податку, який остання набуває у розумінні ПК України.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 826/16188/16.

За встановлених у даній справі обставин анулювання (прощення) кредитором основної суми заборгованості за кредитом (тіло кредиту) суд приходить до висновку, що вказана сума у відповідності до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є додатковим благом платника податку (позивача) та підлягає включенню до його загального місячного (річного) оподатковуваного доходу за 2016 рік.

При цьому, як встановлено в ході розгляду справи, кредитором було повідомлено позивача про прощення (анулювання) боргу шляхом укладення відповідного договору, тобто дотримано умови, з якими положення підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України пов`язують обов`язок платника податків відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Як вже було зазначено вище, проведеною перевіркою достовірності відображення загального оподатковуваного доходу в поданій податковій декларації про майновий стан і доходи за 2016р. було встановлено, що фізичною особою ОСОБА_1 занижено дохід у вигляді додаткового блага, отриманий від ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК», що підлягає обов`язковому декларуванню, на суму 279 088,07 грн.

Відповідно до п. 167.1 ст. 167 ПК України (станом на 2016 рік) ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Розрахунок податку на доходи фізичних осіб становить:

ПДФО за ставкою 18% = 347040,87*18% = 62467,36 гривень.

Самостійно задекларовано фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 в поданій декларації (від 11.07.2017 №) до сплати податок на доходи фізичних осіб - 12231,50 гривень.

Отже в порушення п.п.168.2.1 п.168.2 ст. 168 ПК України, з урахуванням вимог п.п. «д» п.п. 164.2.17 п.164.2 ст. 164 ПК України, фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 не сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб за 2016 в сумі 50235,86 грн. з отриманого доходу у вигляді основної суми боргу, анульованого кредитором ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК» (62467,36 грн. - 12231,50 грн. = 50235,86 грн.).

Таким чином суд приходить до висновку щодо правомірності визначення позивачу грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, обрахованого з суми прощеного (анульованого) кредитором основного боргу (кредиту).

Що стосується військового збору, суд зазначає наступне.

Законом України від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, у відповідності до яких тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Фізичні особи - за результатами звітного податкового року самостійно розраховують військовий збір в розмірі 1,5 відсотків чистого оподатковуваного доходу, відображають в річній податковій декларації та сплачують в терміни, передбачені для сплати податку на доходи фізичних осіб за відповідний період. Першим звітним податковим періодом для нарахування військового збору з доходів фізичних осіб - підприємців є 2015 рік.

Отже, законодавством, яке було чинним на момент виникнення спірних правовідносин, тобто станом на дату прощення позивачу основної заборгованості по кредиту, анульовану суму боргу (кредиту) віднесено до доходу фізичної особи, який підлягає оподаткуванню, якщо така сума перевищує 50% мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 01 січня звітного року. Тобто, регламентовано критерій для визначення вказаного доходу як оподатковуваного, який слід розуміти так, що в разі перевищення суми прощеного боргу 50% мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 01 січня звітного року, вона підлягає оподаткуванню у повному обсязі, а в разі недосягнення вказаної межі - не оподатковується взагалі.

Крім того, отримання фізичною особою доходу, зокрема у вигляді вказаного додаткового блага, обумовлює виникнення в неї обов`язку зі сплати військового збору з такої суми.

За результатами перевірки порядку нарахування та сплати військового збору було встановлено заниження суми військового збору, що підлягає сплаті до бюджету у результаті порушень, які зазначенні в Акті перевірки.

Розрахунок військового збору:

2016р.: 347040,87 х 1,5% = 5205,61 гривень.

Самостійно задекларовано фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 в поданій декларації (від 11.07.2017 №) до сплати військовий збір - 1019,29 гривень.

Таким чином, перевіркою правильності визначення бази оподаткування, повноти нарахування, утримання та своєчасності сплати (перерахування) до бюджету військового збору встановлено, що фізична особа - платник податків ОСОБА_1 занизив та не перерахував до бюджету військовий збір за 2016 рік в розмірі 4186,32 грн., чим порушив вимоги п.п. 1.2, п.п. 1.3 п. 161 Підрозділу 10 розділу XX Перехідних Положень Кодексу (5205,61 грн. - 1019,29 грн. = 4186,32 грн).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не було виконано покладений на нього податкові зобов`язання, а саме не задекларовано та не сплачено в повному обсязі ані ПДФО з отриманої суми доходу, ані військовий збір, що є правовою підставою для притягнення її до відповідальності у вигляді накладення штрафних (фінансових) санкцій за п. 123.1 ст. 123 ПК України та нарахування податковим органом належної до сплати суми податку та військового збору, що в даному випадку відповідає оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням та доданим до них розрахункам.

Отже, приймаючи податкові повідомлення-рішення від 09.11.2018р. № , № та № відповідач діяв на підставі, у спосіб та в межах повноважень, передбачених чинним законодавством, зокрема, ст.ст. 4, 123, 164, 165, 167, п. 161 підрозділу 10 розділу XX ПК України у відповідній редакції, такі рішення є обґрунтованими, виваженими, а тому жодні підстави для задоволення даного адміністративного позову відсутні.

У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій