Справа № 826/12688/18
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 червня 2019 року № 826/12688/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна»

до Державної архітектурно-будівельної інспекції України

про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Підприємство з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.07.2018 р. № З-2307/1-10/10-6/2307/08/01

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що мало місце притягнення Підприємства з іноземними інвестиціями "Амік Україна" до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, однак на думку позивача вони є безпідставними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва суду від 28.09.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/12688/18, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну та наявні у нього докази, що стосуються спору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на адміністративний позов, в якій зазначає, що доводи які викладені в адміністративному позову є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню оскільки дії з прийняття приписів та постанов відносно позивача винесені в межах норм чинного законодавства.

Разом з тим, позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначає, що ввів її в експлуатацію на підставі акту від 19.10.2007 року про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України проведено позапланову перевірку дотримання Підприємства з іноземними інвестиціями "Амік Україна" вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних будівельних норм, стандартів і правил експлуатації АЗС 10-16, що знаходиться за адресою Київська область , м. Біла Церква , Леваневського, 83-Г.

23.07.2018 року Інспекцією прийнято Постанову № З-2307/1-10/10-6/2307/08/01 про накладення штраф за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою на підставі абз. 2 п.1 ч.6 ст. 2 ЗУ «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» до позивача застосовано штраф у сумі 27 615,00 грн. за порушення вимог припису №С-1306/2 від 13.06.2018 року, що виразилося у не зупиненні експлуатації АЗС, чим порушено вимоги пп. «а» п.3 ч.3 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

Під час перевірки встановлено, що у 2007 році на вказаній АЗС виконано роботи з монтажу стаціонарного автомобільного газозаправного пункту на існуючій автозаправній станції з відхиленням від проектної документації Робочий проект «Автомобільний газозаправний пункт на існуючій АЗС в Київській обл. , м. Біла Церква по вул. Леваневського» Книга 1 Загальна пояснювальна записка та креслення, розроблена ТОВ «Газовик».

Позивач, не погоджуючись з висновками акту перевірки, вважаючи, що вони не відповідають фактичному стану документів по об`єкту, які не були взяті до уваги уповноваженою особою відповідача під час здійснення перевірки, а відтак роблячи висновок про те, що постанови та приписи є незаконними і підлягають скасуванню, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку вимогам позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до абзацу п`ятого частини першої ст. 4 Закону №3038-VI об`єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Згідно частини другої ст. 4 Закону №3038-VI cуб`єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

За приписами частини першої ст. 41 Закону №3038-VI Державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Аналогічне положення знайшло своє відображення й у п. 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт (надалі - Порядок №553).

Повноваження посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки визначені частиною третьою ст. 41 Закону №3038-VI, положення якої також кореспондуються з п. 11 Порядку №533, зокрема, передбачено право складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт; забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію; здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото, аудіо- та відеотехніки.

Відповідно до пп. 16, 17, 21 Порядку №533 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

Якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.

Як вже раніше зазначалося, за результатами проведеної перевірки дотримання вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності на АЗС позивача, посадовою особою Департаменту виявленні порушення ПІІ "Амік Україна" , оскільки АЗС самочинно реконструйована, без документів на право виконання будівельних робіт та з відхиленням від проектної документації.

Отже, для вирішенні даного спору суду належить встановити чи мав місце факт реконструкції ПІІ "АМІК УКРАЇНА" вказаного об`єкта та його експлуатації, а також необхідність прийняття такого об`єкта в експлуатацію.

Актом Державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію від 19 жовтня 2007 року підписаний органом державного архітектурно-будівельного контролю та зареєстрований в органі, що видав дозвіл на проведення будівельних робіт. За результатами роботи державної приймальної комісії складається акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, форма якого затверджується Мінрегіонбудом.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, Акт Державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію від 19 жовтня 2007 року підписаний органом державного архітектурно-будівельного контролю, зареєстрований в органі, що видав дозвіл на проведення будівельних робіт та затверджений органом місцевого самоврядування.

Згідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 зазначив, що за закріпленим у наведеній статті Конституції України принципом дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституційний принцип незворотності дії законів, які погіршують становище особи, вказує на неможливість застосування санкцій за дії (бездіяльність), які на момент, коли вони мали місце, за попереднього правового регулювання не були правопорушенням.

Відносно виявленої самочинної реконструкції АЗС позивача без документів на право виконання будівельних робіт і як наслідок експлуатації самочинно реконструйованої АЗС без прийняття її в експлуатацію в установленому законодавством порядку, притягнення відповідача до відповідальності за вказані порушення суд вважає безпідставним у зв`язку з наступним, відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб`єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності встановлює Закон України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 14.10.1994 року №208/94-ВР (надалі - Закон №208/94-ВР).

Відповідно до абзацу третього п. 3 частини другої ст. 2 Закону №208/94-ВР в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, суб`єкти містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без отримання дозволу на їх виконання на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3), - у розмірі дев`ятисот прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до абзацу четвертого п. 4 частини другої ст. 2 Закону №208/94-ВР в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, суб`єкти містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за правопорушення, у вигляді експлуатації або використання об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації чи в акті готовності об`єкта до експлуатації, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3), - у розмірі дев`ятисот прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Діюча на той час редакція Закону №208/94-ВР не містила згаданих вище положень, за якими позивача було притягнуто до відповідальності, натомість ст. 1 Закону №208/94-ВР передбачала відповідальність підприємств, їх об`єднань, установ та організацій (далі - підприємства) незалежно від форм власності, які здійснюють проектування, роботи по будівництву, реконструкції, реставрації та капітальному ремонту (далі - будівельні роботи), виготовляють будівельні матеріали, вироби і конструкції, а так само які є замовниками у будівництві або поєднують функції замовника і підрядчика за правопорушення у сфері містобудування у вигляді штрафу, в тому числі, за проведення будівельних робіт без дозволу на їх виконання або без затвердженої проектної документації - у розмірі п`ятдесяти відсотків вартості цих робіт, а також за експлуатацію або використання будинків чи споруд після закінчення будівництва без прийняття їх державними приймальними (технічними) комісіями - у розмірі десяти відсотків вартості виконаних робіт.

У відповідності до п. 6 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 року №244 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)(надалі - Порядок №244), штраф за правопорушення може бути накладено на суб`єкта містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

Днем виявлення правопорушення є день складення акта перевірки відповідного суб`єкта містобудування.

При цьому, за підпунктами 1-3 п. 8 Порядку №244 провадження у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності не може бути розпочате, а розпочате провадження підлягає закриттю в разі: відсутності події і складу правопорушення у сфері містобудівної діяльності; втрати чинності відповідним положенням Закону, яке передбачає відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності; закінчення на момент розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності строків, передбачених Законом.

Також, згідно п. 11 ст. 2 Закону №208-94/ВР (в редакції, на час винесення оскаржуваних рішень) штраф може бути накладено на суб`єктів містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніш як через три роки з дня його вчинення.

Додатково, стосовно оскаржуваного припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, слід зазначити, що п. 3 частини другої ст. 41 Закону 3038-VI та, відповідно, підп. 3 п. 11 Порядку №553 передбачено право посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Таким чином, заборона на експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію, не віднесена до наведеного виключного переліку приписів, які можуть видавати посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки у разі виявлення відповідних порушень.

Натомість, така заборона передбачена п. 9 частини третьої ст. 41 Закону №3038-VI та підп. 10 п. 11 Порядку №553, але у вигляді вмотивованого письмового рішення щодо заборони експлуатації закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Відповідно, вбачається протиправним зазначення головним інспектором Департаменту в оскаржуваному позивачем приписі вимоги стосовно заборони експлуатації АЗС ПІІ "Амік Україна".

Як підсумок, суд робить висновок, що відповідач при винесенні оскаржуваних позивачем рішень, надав правову оцінку встановленим обставинам на відповідність вимогам законодавства, чинного станом на дату проведення перевірки, залишивши поза увагою правове регулювання цих відносин, яке діяло у період власне їх виникнення, вийшовши за межі встановлених законодавством повноважень та строків притягнення до відповідальності за виявлені правопорушення, а відтак на думку суду позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

За частиною першою та другою ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Підприємства з іноземними інвестиціями "Амік Україна" (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 68, ) - задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.07.2018 року № З-2307/1-10/10-6/2307/08/01.

3. Стягнути з Державної архітектурно-будівельної інспекції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Підприємства з іноземними інвестиціями "Амік Україна" (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 68, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур