Справа № 800/671/16
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 липня 2019 року

Київ

справа №800/671/16

адміністративне провадження №П/9901/321/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Олендера І.Я., Ханової Р.Ф., Усенко Є.А.,

за участю секретаря судового засідання: Кочерги В.П.;

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

представник відповідача (ПУ) Гуцал Д.С.

представник відповідача (ВРП) Склярук Ю.В.

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №800/671/16 за її позовом до Президента України, Вищої ради правосуддя (яка є правонаступником Вищої ради юстиції) про визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 (надалі також позивач) звернулася до Вищого адміністративного суду України, як суду першої інстанції, з позовом до Президента України (надалі також відповідач), Вищої ради юстиції (надалі також - ВРЮ), правонаступником якої є Вища рада правосуддя (надалі також - ВРП), в якому, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог просила:

- визнати бездіяльність Президента України щодо не призначення ОСОБА_1 на посаду судді Вінницького міського суду Вінницької області неправомірною;

- визнати дії Президента України щодо повернення матеріалів до ВРЮ (ВРП) неправомірними;

- визнати дії ВРЮ (ВРП) з не вирішення питання про призначення на посаду судді Вінницького міського суду Вінницької області такими, що не відповідають абзацу другому пункту 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Конституції України" (щодо правосуддя) та зобов`язати внести відповідне подання;

- зобов`язати Вищу раду юстиції внести відповідне подання про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Вінницького міського суду Вінницької області відповідно до Конституції України з урахуванням внесених Законом України "Про внесення змін до Конституції України" (щодо правосуддя) змін;

- зобов`язати Президента України видати Указ про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Вінницького міського суду Вінницької області відповідно до Конституції України з урахуванням внесених Законом України "Про внесення змін до Конституції України" (щодо правосуддя) змін;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 150 000 грн. моральної шкоди.

11 липня 2019 року позивачем подано заяву про вжиття судом заходів забезпечення позову до розгляду справи шляхом заборони Державній судовій адміністрації України надавати Вищій раді правосуддя та Вищій кваліфікаційній комісії суддів України відомості щодо вакантної посади судді Вінницького міського суду Вінницької області в межах 1 (однієї) одиниці, до розгляду даної справи по суті вирішення спору судом. У разі, якщо така інформація подана, в межах вакантних посад в розмірі 6 (шести) одиниць, зобов`язати Державну судову адміністрацію України внести уточнення органам, які формують суддівський корпус, виключивши 1 (одну) посаду (на яку претендує позивач) з числа вакантних, до розгляду даної справи по суті вирішення спору судом.

Заява вмотивована тим, що 27 червня 2019 року Державною судовою адміністрацією надано відповідь на запит суду про те, що станом на 24 червня 2019 року штатна чисельність суддів Вінницького міського суду Вінницької області становить 42 посади судді, з яких 6 посад є вакантними. 2 липня 2019 року Вищою кваліфікаційною комісією суддів України оголошено масштабний конкурс на посади суддів місцевих суддів. Дана інформація розміщена на офіційному веб-сайті Комісії (посилання нижче додаються). 3 липня 2019 року Вищою кваліфікаційною комісією суддів України на офіційному веб-сайті розміщено оголошення про те що кількість посад у місцевих загальних судах, стосовно яких заплановано оголосити конкурс, на сьогодні складає 96 одиниць, зокрема, у місті Києві та обласних центрах України. 10 липня 2019 року Вищою кваліфікаційною комісією суддів України розміщено оголошення стосовно конкурсів на посади суддів місцевих судів та зазначено, що конкурс на зайняття вакантних посад суддів місцевих судів, участь у якому можуть взяти судді, заплановано оголосити до кінця липня 2019 року. 10 липня 2019 року на засіданні робочої групи при Вищій раді правосуддя було обговорено питання проблеми кадрового дефіциту у судах та вирішено збільшити кількість вакантних посад для заміщення на 200-300 посад з урахуванням існуючих 96 (роздруківка оголошення).

Позивач зазначає, що оскільки Державна судова адміністрація України є органом, який визначає кількісний склад вакантних посад суддів, а спір у даній справі стосується призначення на посаду судді Вінницького міського суду Вінницької області, на який можливе оголошення майбутніх конкурсів, невжиття заходів забезпечення позову у спосіб визначений позивачем, може унеможливити та/або ускладнити виконання рішення у даній справі, а також може істотно вплинути на ефективний захист і поновлення її права на доступ до посади судді саме Вінницького міського суду Вінницької області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другої статті 150 КАС України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, забезпечення позову по суті - це процесуальний інститут, який спрямований на обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з частиною шостою статті 19 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та пп. 21 п. 6 Положення про Державну судову адміністрацію України, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 січня 2019 року № 141/0/15-19, кількість суддів у суді визначає Державна судова адміністрація України за погодженням з Вищою радою правосуддя з урахуванням судового навантаження та в межах видатків, визначених у Державному бюджеті України на утримання судів та оплату праці суддів.

Вимога ОСОБА_1 про заборону Державній судовій адміністрації України надавати Вищій раді правосуддя та Вищій кваліфікаційній комісії суддів України відомості щодо вакантної посади судді Вінницького міського суду Вінницької області в межах 1 (однієї) одиниці, як спосіб забезпечення позову, не відповідає меті запровадженому законодавцем інституту забезпечення позову, оскільки функція ДСА України з визначення кількості суддів у суді не передбачає її компетенції в питаннях призначення суддів та проведення конкурсів, а заборона ДСА України подавати інформацію, яка відповідає дійсності, не узгоджується з нормами чинного законодавства, зокрема, і статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, вимоги позивача, викладені у заяві про забезпечення позову, не стосуються попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні рішення у разі його прийняття на користь позивача, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Більш того, частина перша статті 151 КАС України не передбачає такого виду забезпечення позову як зобов`язання особи вчинити дії, тому в цій частині заява також є безпідставною.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 243, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №800/671/16 шляхом заборони Державній судовій адміністрації вчиняти певні дії та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу Верховного Суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Повне судове рішення складено 12 липня 2019 року.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.І. Бившева

І.Я.Олендер

Р.Ф. Ханова

Є.А. Усенко ,

Судді Верховного Суду