Справа № 200/7406/19-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2019-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2019 р. Справа№200/7406/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а)

про визнання протиправним та скасування рішення від 10 жовтня 2017 року № 838, повернення коштів у розмірі 3242 грн. 93 коп.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 10 жовтня 2017 року № 838 про стягнення переплати пенсії у розмірі 3242 грн. 93 коп., зобов`язання відповідача повернути безпідставно утримані кошти у розмірі 3242 грн. 93 коп.

13 червня 2019 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Одночасно, суд задовольнив клопотання позивача та визнав поважними причини пропуску строку звернення до суду та його клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 2 липня 2019 року суд відмовив у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження в режимі відео конференції.

12 липня 2019 року на адресу суду надійшли пояснення позивача по справі, в яких вона виклала додаткові аргументи в обґрунтування позовних вимог та щодо відзиву відповідача.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач у позовній заяві зазначив, що дії відповідача щодо утримання суми переплати у розмірі 3242 грн. 93 коп. без відповідного рішення суду та без встановлення фактів недобросовісної поведінки відповідача чи фактів зловживань та подання страхувальником недостовірних даних, наявності рахункової помилки при виплаті пенсії є неправомірними. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви позивач зазначила, що при первісному призначенні пенсії надавала документи на підтвердження її роботи в компанії «Цептер Інтернаціональ».

В установлений судом строк відповідачем на адресу суду надано відзив на позовну заяву позивача, у якому заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог позивача та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі., зазначивши, що позивач була обізнана із її обов`язком повідомляти органу ПФУ про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або припинення її виплати. Рішенням управління від 30 жовтня 2017 року № 838 було вирішено утримувати з позивача надмірно виплачену пенсію, що склалася через несвоєчасне надання документів про заробіток та стаж роботи позивача в компанії «Цептер Інтернаціональ».

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 24 червня 1997 року Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області. Позивач є пенсіонером за віком, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 . Як встановлено судом, підтверджено наявними матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі, позивач перебуває на обліку відповідача.

Як встановлено судом позивач з 2 червня 2005 року перебувала на пенсійному обліку як одержувач пенсії за вислугу років, призначеної за нормами статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На підставі наданих відповідачем матеріалів пенсійної справи позивача судом встановлено, що позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком (переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком). Отже, з 12 вересня 2012 року позивача переведено на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та станом на визначену дату позивачу встановлено статус непрацюючого пенсіонера, згідно заяви позивача та документів про стаж.

У червні 2013 року на підставі наданої позивачем довідки Маріупольської музикальної школи № 1, здійснено перерахунок-працевлаштування на роботу з 11 квітня 2013 року та перерахунок-звільнення з роботи з 14 травня 2013 року.

Також, на підставі наявних матеріалів справи суд встановив, що 31 липня 2017 року позивач звернулась до управління із заявою про перерахунок пенсії по стажу на підставі частини 4 статті 42 Закону № 1058. Зазначена заява була прийнята відповідачем 31 липня 2017 році та зареєстрована за № 4891. До цієї заяви, згідно розписки-повідомлення, позивачем надано паспорт та документи про стаж, а саме: довідку від 3 липня 2017 року №40-94-95, виданої ДП «Цептер Інтернаціональ Україна» про підтвердження повноважень позивача презентаційних та консультаційних послуг згідно цивільно-правового договору послуг від 27 вересня 1996 року № 830652 у період з 27 вересня 1996 року по 13 листопада 2017 року.

Як зазначає відповідач у численних листах-відповідях, адресованих позивачу, що наявні в матеріалах справи, на підставі зазначеної заяви відомості про зайнятість позивача у компанії «Цептер Інтернаціональ Україна» згідно цивільно-правової угоди були внесені до особового рахунку позивача та пенсійна справа спочатку була приведена у відповідність, починаючи з 12 вересня 2012 року - виставлена ознака «працює ЦПХ», а потім з 1 серпня 2017 року здійснено перерахунок пенсії з додаванням стажу. У результаті проведеного перерахунку виникла переплата за період з 12 вересня 2012 року по 31 жовтня 2017 року в сумі 3242 грн. 93 грн.

Рішенням управління від 10 жовтня 2017 року № 838 було вирішено утримувати переплату пенсії у сумі 3242 грн. 93 коп. за рахунок пенсії позивача щомісячно, починаючи з 1 листопада 2017 року по 20% до повного погашення.

В межах заявлених позовних вимог та змісту наданого відповідачем відзиву вбачається, що спірним питанням у справі є не розмір обрахованої пенсійним органом пенсії, а правомірність його дій щодо нарахування та утримання переплати пенсії, що утворилась у зв`язку із укладенням позивачем цивільно-правової угоди у період з 27 вересня 1996 року по 13 листопада 2017 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Суд зауважує, що предметом доказування у межах розгляду даної справи є встановлення часу, з якого відповідач отримав (мав можливість отримати) відомості про укладення позивачем цивільно-правової угоди, яка впливає на порядок нарахування (обчислення) пенсії. Визначення цього часу є вирішальним для вчинення пенсійним органом таких дій, як відрахування частини пенсії в період роботи.

Питання утримання надміру виплачених сум пенсій, відрахування з пенсій врегульовані нормами статті 50 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Так, відповідно до норм зазначеної статті суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Механізм повернення надміру виплачених сум пенсій регламентовано Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 № 25-3 (далі Порядок № 25-3).

Пунктом 3 Порядку № 25-3 визначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1).

Нормами частини другої статті 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено обов`язок застрахованої особи, зокрема: 3) повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення;.

В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду.

З аналізу зазначених норм законодавства суд доходить висновку, що підставою для стягнення за рішенням органу, який призначає пенсію, надміру виплачених сум пенсій є: 1) виплата такої пенсії відбулася внаслідок зловживань з боку пенсіонера; 2) виплата такої пенсії відбулася внаслідок подання страхувальником недостовірних даних. У свою чергу невиконання пенсіонером встановленого законом обов`язку повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, є зловживанням з боку пенсіонера.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення позивачем пенсійному органу щодо існування цивільно-правової угоди під час призначення пенсії, незважаючи на існуючий обов`язок позивача повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. Навпаки, наявна в матеріалах справи довідка «Цептер Інтернаціональ Україна», видана 3липня 2017 року, що дає підстави для висновку, що позивачем про наявність укладеної цивільно-правової угоди, що у свою чергу впливає на її статус «працюючого/непрацюючого» пенсіонера та відповідно на розмір пенсії, було повідомлено позивача не раніше 3 липня 2017 року.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначена стаття визначає, як розподіляються обов`язки щодо доказування і подання доказів між особами, які беруть участь у справі, та передбачає активну роль суду у процесі доказування та спрямована на забезпечення повного з`ясування обставин у справі на основі поєднання принципів змагальності та офіційності.

Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов`язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Однак, презумпція винуватості не є абсолютною. Презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень-відповідача означає припущення, що повідомлені позивачем обставини у справі про рішення, дії, бездіяльність відповідача і про порушення права, свободи чи інтересу відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує на основі доказів. Отож застосування принципу презумпції винуватості суб`єкта владних повноважень не обумовлює його автоматично програшного становища у справі та не звільняє суд від обов`язку ухвалити справедливе і правосудне судове рішення.

Як встановлено судом раніше, матеріали справи не містять достатніх та переконливих доказів щодо повідомлення позивачем про укладену цивільно-правову угоду відповідача на час первісного призначення пенсії у 2005 році чи при перерахунку пенсії у 2012 році, хоча позивач не була позбавлена такої можливості. Додаткові пояснення, що направлені на адресу суду та надійшли 12 липня 2019 року також не спростовують висновків суду.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, з урахуванням наданих судом висновків, суд не вбачає протиправності в діях відповідача, отже, вимоги позивача є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 139 КАС України питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а) про визнання протиправним та скасування рішення від 10 жовтня 2017 року № 838, повернення коштів у розмірі 3242 грн. 93 коп. відмовити.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 12 липня 2019 року. Повне судове рішення складено 12 липня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар