Справа № 0440/6128/18
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/6128/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року

у справі №0440/6128/18

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Департамента Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровської області Виконавчого комітета Царичанської селищної ради Дніпропетровської області Прокуратури Дніпропетровської області

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2018 р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровської області в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №8/1538 від 22.06.2018 року, якою ФОП ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення, передбаченого абз.1 п.4 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» з накладенням штрафу у сумі 63423,00 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 р. у справі № 0440/6128/18 адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Департамента Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровської області Виконавчий комітет Царичанської селищної ради Дніпропетровської області Прокуратура Дніпропетровської області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу залишено без розгляду.

Ухвалу суду мотивовано пропуском позивачем 15 денного строку звернення до суду.

Не погодившись з ухвалою суду, Фізичною особою-підприємцем Ковтуном М.М. подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 р. у справі № 0440/6128/18, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що він не отримував спірну постанову, оскільки перебував у відпустці за межами країни .

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

В судове засідання з`явились представник позивача та прокурор, які надали свої пояснення та заперечення на доводи апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду без поважних на те причин та відсутності клопотання останнього про поновлення пропущеного строку.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції, позивач звернувся до суду з даним позовом 14.08.2018 року та оскаржує постанову по справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності №8/1538 від 22.06.2018 року.

14.01.2019 року від Прокуратури Дніпропетровської області надійшли пояснення по справі, відповідно до яких прокурором заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в обґрунтування, якого вказано, що постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її винесення. Також зазначено, що оскаржувану постанову позивачем отримано 04.07.2018 року, при цьому до суду позивач звернувся 13.08.2018 року, тобто з пропуском п`ятнадцятиденного строку встановленого законом для звернення з даною позовною заявою до суду.

05.02.2019 року через канцелярію суду від позивача надійшли пояснення, відповідно до яких позивач вказав, що про винесення спірної постанови дізнався лише 30.07.2018 року з листа Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, також вказано, що посилання третьої особи на отримання позивачем оскаржуваної постанови 04.07.2018 року не відповідають дійсності, оскільки по 05.07.2018 року позивач перебував у іншій країні.

Розгляд справи відкладено та надано позивачу час на подачу обґрунтованого клопотання щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду.

В обґрунтування поданого клопотання про залишення позовної заяви без руху, прокуратура посилалась на повідомлення про вручення поштового відправлення, в якому зазначено про вручення поштового відправлення, а саме спірної постанови №8/1538, 04.07.2018 року.

Не прийнявши до уваги доводи позивача про неможливість отримання даного відправлення через перебування в той самий час за межами України, суд зобов`язав ФОП ОСОБА_1 надати докази стосовно особи, яка отримала дане поштове відправлення.

Представник позивача звернувся з адвокатським запитом до ДД ПАТ «Укрпошта» про надання інформації, кому вручено рекомендований лист з повідомленням №979 (Дніпро 526). ДД ПАТ «Укрпошта» зазначено про те, що відповідь на запит буде надано 29.03.2019 року.

Внаслідок чого представником позивача до суду подано клопотання про відкладення розгляду справи до отримання відповіді з ДД ПАТ «Укрпошта».

В задоволенні даного клопотання судом відмовлено, здійснено розгляд клопотання Прокуратури Дніпропетровської області про залишення позовної заяви без розгляду, та прийнято рішення про його задоволення, через відсутність доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, з огляду на що адміністративний позов ФОП Ковтун ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано у межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду, за загальним правилом, встановленим ч.2 ст.122 КАС України, встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, ч.3 ст.122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 5 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який її виніс . Такий же строк на оскарження постанови передбачено і Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою КМУ № 244 від 06.04.1995 р.

З наведеної норми вбачається, що законодавцем встановлюється можливість оскарження постанови про накладення штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови , а не отримання її суб`єктом, який притягається до відповідальності.

З матеріалів даної справи не вбачається, що відповідачем надавались докази своєчасного отримання постанови повноважним представником позивача.

Колегія суддів не може вважати належним доказом отримання постанови копію поштового відправлення підписаного невстановленою особою, в той час, коли позивач перебував поза межами України, що достеменно підтверджено матеріалами справи.

В той же час, статтею 124 КАС України (у редакції чинній на момент розгляду справи) встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не зайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З наведених норм слідує, що суд, який вирішує публічно-правовий спір, повинен перевірити коли саме дізнався позивач про порушення своїх прав, чи не пропущено позивачем встановлений строк звернення до суду, якщо так, то чи є в матеріалах адміністративного позову докази поважності причин його пропуску.

Позивач зазначає, що оскаржувану постанову він отримав лише 30.07.2018, після отримання листа державного виконавця. Вважає що спеціальний строк, встановлений Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», на оскарження постанови сплив з вини відповідача, а отже позивачем пропущено строк звернення до суду з поважних підстав.

Колегія суддів не погоджується з такою позицією позивача, оскільки позивач, який пропустив строк на оскарження постанови з незалежних від нього причин має право на оскарження в межах строків встановлених КАС України, та подання заяви про поновлення пропущеного строку, з зазначенням поважності причин пропуску строку .

Відповідно до ч. 2 статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч. 1 статті 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частинами першою, другою статті 8 Кодексу передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У практиці Європейського Суду з прав людини, зокрема, в справі «Делькур проти Бельгії» висловлена позиція, що в демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

Колегія суддів також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 04 грудня 1995 року по справі «Беллет проти Франції», в якому Суд зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Підтримуючи право позивача на захист порушеного права, та забезпечуючи його, суд першої інстанції зазначив, що пропуск позивачем п`ятнадцятиденного строку для звернення до суду встановлено в судовому засіданні 25.01.2019 року , роз`яснено про необхідність подання заяви про поновлення пропущеного строку та зазначення наявності поважних причин пропуску такого строку. Тим не менш , враховуючи матеріали справи, позивач таким правом не скористався з заявою про поновлення пропущеного строку не звернувся. Правова позиція позивача, яка обґрунтовується тим, що строк оскарження постанови № 8/ 1538 від 22.06.2018 р. позивачем не пропущено, з огляду на ту обставину, що про постанову ОСОБА_3 дізнався саме 30.07.2018 р. з листа органів державної виконавчої служби , а до суду звернувся 13.08.18 р. в межах 15- денного строку , не може бути визнана правомірною, з огляду на те, що постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності може бути оскаржена протягом 15 днів саме з дня її винесення. Оскільки оскаржувану постанову винесено 22.06.2018 року і на час звернення позивача до суду строк оскарження постанови був пропущений , позивач задля захисту власного інтересу мав об`єктивну можливість на подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Про що суд першої інстанції справедливо зазначив в ухвалі від 20.03.2019 року, залишаючи адміністративний позов ОСОБА_1 без розгляду, та надаючи можливість останньому впродовж судового розгляду звернутися з відповідною заявою про поважність причин пропуску звернення до суду, тим більш, що у відповідності до матеріалів справи, вбачається, що такі причини існують. Оскільки з такою заявою про поновлення пропущеного строку звернення до суду позивач не звернувся, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та залишення адміністративного позову без розгляду.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не порушено норми процесуального права, а відтак ухвала є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню.

Судова колегія зауважує, що з урахуванням оскарження саме ухвали суду про залишення позову без розгляду, суд апеляційної інстанції не надає оцінку питанням , викладеним в апеляційній скарзі щодо протиправності винесення постанови та порушенням, про які зазначає позивач , оскільки зазначене є предметом вивчення про розгляді справи по суті позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у відповідності до ст. 240 КАС України, особа, позов якої залишено без розгляду , після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, не позбавлена можливості знову звернутися до суду в загальному порядку.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 320, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 р. у справі № 0440/6128/18 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 р. у справі № 0440/6128/18 без змін .

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко