Справа № 234/10169/19
Суддя: Кравченко О. Ю.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/188/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Кравченко О.Ю., за участю секретаря судового засідання Малушка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області Панибика Віталія Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області Панибика В.Ю. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 31 травня 2019 року інспектором Бердянського ВП ст.лейтенантом поліції Панибик В.Ю. було винесено постанову серії ДПО18 №060924 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн. Як вбачається з постанови, інспектор зупинив його 31.05.2019 року о 18-56 годин в м.Бердянськ та звинуватив його в тому, що він керуючи транспортним засобом Mitsubishi Outlander, номерний знак НОМЕР_1 , нібито порушив вимоги п.33.4.2 ПДР України, а саме - в м.Бердянськ, виїжджаючи з вул.Волонтерів на вул.Мелітопольське шосе, не виконав вимоги дорожнього знаку 4.2 (рухатися праворуч), та виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач не згоден з постановою, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, будь-якого знаку на вищевказаних вулицях не встановлено.

Вважає постанову незаконною, оскільки відповідачем було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, постанова основана на припущеннях та винесена з порушенням його прав. Справа була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський Панибик В.Ю. не дав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі. Оскільки у м.Бердянськ позивач був проїздом, та при розгляді справи про адміністративне правопорушення бажав скористатися юридичною допомогою адвоката, він заявив поліцейському Панибик В.Ю. клопотання про перенесення розгляду справи та надіслання матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно нього для розгляду до УПП м.Краматорську та Слов`янську. Проте відповідач положень закону не дотримався та розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу. Також відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме - проігнорував порядок, встановлений ст.ст.278, 279 КУпАП. Відповідач не роз`яснив процесуальні права та обов`язки, встановлені законодавством та позбавив можливості долучити до матеріалів справи його письмові пояснення.

Позивач просить суд скасувати постанову інспектора Бердянського ВП ст.лейтенанта поліції Панибик Віталія Юрійовича серії ДПО18 №060924 від 31.05.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн. та закрити провадження по адміністративній справі.

Ухвалою Краматорського міського суду від 14.06.2019 року відкрито провадження у даній справі. В ухвалі було запропоновано відповідачу надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження.

Позивач не з`явився до судового засідання, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. У позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляду справи судом, про що свідчить поштове повідомлення, свої правом не скористався та не надав суду відзив на позовну заяву.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

31.05.2019 року інспектором Бердянського ВП Панибиком В.Ю. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18№060924, якою ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у розмірі 255 грн.

Як вбачається з постанови, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Митсубіши Оутлендер», номерний знак НОМЕР_1 , 31 травня 2019 року о 8-56 у м.Бердянськ, виконуючи з вул.Волонтерів на вул.Мелитопольське шосе, не виконав вимоги дорожнього знаку 4.2 (рухався ліворуч), чим порушив п.33.4.2 ПДР України.

Не визнаючи себе винним у вчиненні вказаного правопорушення, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських визначає Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року (далі - Закон № 580-VIII).

За приписами ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань припиняє виявлені адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Підпунктом 4.2 розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 визначено, що дорожній знак 4.2 встановлює вимогу «Рух праворуч».

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з вимогами статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1-129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Конституційний суд України у рішенні від 26 травня 2015 року в справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі. Вказано, що положення цієї статті, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно з п. 4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, в тому числі частиною 1 статті 122 КУпАП.

Отже, в справах зазначеної категорії протокол не складається, навіть за умови незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з інкримінованим правопорушенням.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Пунктом 24 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В постанові зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які послався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В постанові, що оскаржується, не зазначено жодного доказу, на підставі якого було прийняте рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Відповідно до приписів статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Так, для повного та всебічного розгляду справи, відповідачу було запропоновано подати відзив на позовну заяву за поданням відповідних доказів, однак відповідачем до суду ніяких доказів надано не було. Відзиву на адміністративний позов від нього також не надходило.

Відповідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У відповідності до ч. 5 ст. 77 КАС, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Так, до суду відповідачем не було надано відзив на адміністративний позов та доказів, які спростовують позовні вимоги.

Таким чином, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідач не надав суду переконливих доказів правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд вважає, що постанова серії ДПО18№060924 від 31.05.2019 року підлягає скасуванню як неправомірна, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 90, 241- 246, 268, 286 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовні ОСОБА_1 до інспектора Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області Панибика Віталія Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДПО18 №060924 від 31.05.2019 року, винесену інспектором Бердянського ВП Панибиком Віталієм Юрійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 255 грн.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду у справах, визначених ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач - інспектор Бердянського ВП ГУ НП в Запорізькій області Панибик Віталій Юрійович, адреса 71100, Запорізька область, м.Бердянськ, вул.Грецька, буд.5.

Суддя Краматорського міського суду О. Ю. Кравченко