Справа № 345/2699/19
Суддя: Кардаш О. І.
Дата ухвалення: 2019-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №345/2699/19
Провадження № 2-а/345/53/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2019 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі :

головуючої - судді Кардаш О.І.

за участю секретаря судового засідання Боднар Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Калуша справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Калуського ВП ГУНП у Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції Гулійчук В.Ю. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення , -

ВСТАНОВИВ:

21.06.2019 позивач звернувся в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що при ознайомленні в Калуському міськрайонному суді Івано-Франківської області з адміністративною справою № 345/1366/19 йому вперше стало відомо про те, що працівниками Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області 19.03.2019 відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 №220024 за ч. 1 ст. 126 КУпАП. В даній постанові зазначено, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем не пред`явив для перевірки посвідчення водія, чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України. За дане порушення на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425, 00 грн.

Вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Зокрема, 19.03.2019 працівники поліції транспортний засіб позивача не зупиняли, жодних претензій не висловлювали. При цьому, вимоги п. 2.1. а ПДР України він не порушував, посвідчення водія, як інші документи на машину, того дня мав при собі, зокрема і в той час, коли спілкувався з працівниками поліції. Зазначає, що працівники поліції порушили вимоги ст.ст. 258, 285 КУпАП, а саме оспорювану постанову йому вручено не було. Окрім цього, в дану постанову внесено завідомо неправдиві відомості про реєстрацію місця проживання позивача. Таким чином вважає, що працівники поліції безпідставно склали на нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 №220024 від 19.03.2019 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому просить поновити строк оскарження вказаної постанови, визнати її неправомірною та скасувати.

В судовому засіданні представником позивача ОСОБА_2 було долучено матеріали, а саме копії відповідей на адвокатські запити. При цьому, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судовому засіданні адміністративний позов підтримали та просили його задоволити.

Інспектор СРПП №3 Калуського ВП ГУНП у Івано-Франківській області старший лейтенант поліції Гулійчук В.Ю. в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечив та пояснив, що 19.03.2019 він спільно з іншими працівниками поліції здійснювали патрулювання міста. Близько 13.35 год. по вул. Вітовського ними було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 на якого в подальшому було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Причиною зупинки транспортного засобу стало те, що водій ОСОБА_1 перед початком руху увімкнув сигнал повороту в одну сторону, а фактично здійснив маневр в іншу, що і викликало певні підозри у працівників поліції. Окрім цього, працівниками поліції було запропоновано водію надати всі необхідні документи, на що ОСОБА_1 пред`явив поліс страхування та документи на автомобіль. При цьому, посвідчення водія ОСОБА_1 працівникам поліції не надав, а тому відносно нього було винесено постанову серії ДПО 18 №220024 за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Також зазначив, що адреса «АДРЕСА_2» в протоколі зазначено зі слів водія, і, як в подальшому встановлено, ця адреса є адресою його фактичного проживання та його дружини, а адреса АДРЕСА_1 - місце реєстрації адмінправопорушника. З урахуванням викладеного, просить суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, інспектора СРПП №3 Калуського ВП ГУНП у Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції Гулійчука В.Ю., дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови серії ДПО 18 №220024 від 19.03.2019 ОСОБА_1 19.03.2019 о 13.35 год. в м. Калуш по вул. Вітовського керуючи автомобілем марки «Сітроен Берлінго» д.н.з. НОМЕР_1 не пред`явив для перевірки посвідчення водія категорії «В», чим порушив п. 2.1а ПДР України (а.с. 13).

У зв`язку з цим його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України встановлений обов`язок водія механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно підпункту «а» п. 2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Щодо пояснень представника позивача та позивача щодо внесених неправдивих відомостей про реєстрацію місця проживання позивача, то в судовому засіданні встановлено, чого не заперечив ОСОБА_1 , що в оскаржуваній постанові зі слів позивача зазначено адресу фактичного його проживання « АДРЕСА_2» , а місце реєстрації останнього « АДРЕСА_1 . При цьому, адреса реєстрації ОСОБА_1 та адреса його фактичного проживання на склад вчиненого правопорушення не впливає та по суті даний факт жодним чином не порушує його права.

Повноваження інспектора СРПП №3 Калуського ВП ГУНП у Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції Гулійчука В.Ю. на винесення оскаржуваної постанови підтверджується копією розстановки нарядів за 19.03.2019. При цьому, відеозапис, зокрема даного адмінправопорушення, здійснювався з мобільного телефону оскільки нагрудна камера знаходилася у ремонті, що підтверджується листом Калуського ВП ГУПН в Івано-Франківській області від 19.06.2019 № 9418.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Нормою ст. 33 КУпАП чітко вказано, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Інспектор сектору реагування патрульної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення та складанні оскаржуваної постанови діяв відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, в судовому засіданні пояснення позивача спростовано, а будь-які сумніви з приводу відсутності вини водія транспортного засобу, а також неправомірності винесеної постанови у суду відсутні.

Враховуючи, що відповідач виконав покладений на нього, згідно вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок доказування правомірності свого рішення, суд приходить до висновку, що постанову серії ДПО № 220024 від 19.03.2019 слід залишити в силі, а в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Згідно ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови,а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі,- протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову,може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень (постанов) суб`єктів владних повноважень по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Твердження ОСОБА_1 про те, що 11.06.2019 при ознайомленні в Калуському міськрайонному суді Івано-Франківської області з адміністративною справою № 345/1366/19 йому вперше стало відомо про те, що працівниками Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області 19.03.2019 відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 №220024 за ч. 1 ст. 126 КУпАП в ході розгляду справи відповідачем не спростовано, а тому суд вважає, що строк оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по даній справі слід поновити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 72-74, 77, 205, 243-245 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Калуського ВП ГУНП у Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції Гулійчук В.Ю. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом десяти з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

СУДДЯ: