Справа № 400/2710/18
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/2710/18

Категорія: 112030500 Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В. В.
Час і місце ухвалення: м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

при секретарі Черкасовій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України в особі Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в якому просив зобов`язати Міністерство оборони України в особі Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, в місячний термін з дня набрання законної сили рішенням суду у справі розглянути заяву позивача від 13.09.2018 щодо перегляду рішення Комісії Міністерства з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, відносно позивача, зазначеного у протоколі засідання Комісії Міністерства з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 37 від 06.04.2018, затвердженого Міністром оборони України 10.04.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що відповідач протиправно відмовив у виплаті одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, передбачених Законом України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, та не розглянув по суті заяву позивача про перегляд відповідного рішення.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, що було оформлено пунктом 30 протоколу від 06.04.2018 № 37.

Зобов`язано Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум , в місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили, прийняти рішення про призначення і виплату позивачу, відповідно до підпункту б пункту 1 статті 162 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, одноразової грошової допомоги у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, з урахуванням раніше виплаченої суми 206 700 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачу встановлена ІІ група інвалідності понад дворічний термін з часу первинного її встановлення, яка настала внаслідок захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а тому підстав для виплати одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку № 975 немає, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.09.2015 позивача звільнено з військової служби.

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (серія 12 ААА № 435001), 28.09.2015 позивача було визнано інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини. Інвалідність було встановлено на строк до 01.10.2016; датою чергового переогляду визначено вересень 2016 року.

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (серія 12 ААА № 261131), 27.09.2016 ІІІ групу інвалідності позивача було підтверджено до 01.10.2017; датою чергового переогляду визначено вересень 2017 року.

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (серія 12 ААА № 273128), 29.09.2017 позивача було визнано інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини. Інвалідність було встановлено безстроково.

Виходячи з інформації, що викладена у Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 06.04.2018 № 37, позивачу, в зв`язку з установленням ІІІ групи інвалідності, було виплачено одноразову грошову допомогу в сумі 206 700 грн. (150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01.01.2016).

Позивач через ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Міністерства із заявою про виплату одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, у зв`язку зі зміною групи інвалідності.

Як вказано у Протоколі, Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум відмовила позивачу у задоволенні його заяви, пославшись на те, що … позивачу групу інвалідності з ІІІ на ІІ змінено понад дворічний термін …. При цьому Комісія виходила з того, що дата первинного встановлення інвалідності 28.09.2015, дата зміни групи інвалідності 29.09.2017.

Отже, позивача було визнано таким, який не має права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, через те, що зміна групи інвалідності відбулася на 1 день пізніше останнього дня відповідного строку.

Про прийняте Комісією рішення позивача повідомив Центральний районний військовий комісаріат.

У серпні 2018 року позивач вдруге звернувся до голови Комісії з проханням переглянути рішення про відмову у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги. У заяві позивач послався на повідомлену головою обласної МСЕК інформацію та вказав, що він не міг вплинути на час подання лікувальним закладом до обласної МСЕК відповідних документів.

Листом від 04.09.2018 № 0290/Р-1247/534 за підписом начальника управління організаційного та соціальних виплат Міністерство, зокрема, вказало, що … для повторного розгляду документів Комісією … необхідно надати до військового комісаріату довідку МСЕК про встановлення другої групи інвалідності в дворічний термін, що надасть право на призначення йому допомоги ….

Не погодившись з таким діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, в зв`язку із зміною групи інвалідності. При цьому вказав, що ані Положенням № 564, ані Порядком № 975 не передбачено здійснення Комісією перегляду власного рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, а тому прийшов до висновку, що позовна вимога про зобов`язання відповідача переглянути власне рішення є такою, що не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011- XII), який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі та Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок №975).

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Підпунктом 4 частини другої статті 16 Закону № 2011 (в редакції чинній станом на день встановлення позивачу інвалідності) було передбачено, що у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті, військовослужбовцю призначається та виплачується одноразова грошова допомога.

Відповідно до чинної станом на день встановлення позивачу інвалідності редакції підпункту б пункту 1 статті 162 Закону № 2011, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності І групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності ІІ групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності ІІІ групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Як вбачається з матеріалів справи позивачу, в зв`язку з установленням ІІІ групи інвалідності, було виплачено одноразову грошову допомогу в сумі 206 700 грн. (150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01.01.2016).

Водночас, колегія суддів зазначає, що ч. 4 статті 163 Закону № 2011 ( в редакції на час встановлення інвалідності позивачу) передбачалося, що якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший ступень втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплачених сум.

Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України (набрав чинності 01.01.2017) частину четверту статті 163 Закону № 2011 було доповнено абзацом такого змісту: У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Таким чином, можливість отримання особою різниці у виплаті була обмежена у часі два роки з первинного встановлення інвалідності до зміни групи інвалідності.

Законом України від 06.04.2017 № 2004-VIII Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей (набрав чинності 07.05.2017) підпункт б пункту 1 статті 162 Закону № 2011 було змінено: виплата військовослужбовцю у разі встановлення інвалідності ІІ групи складає 300 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року, у разі встановлення інвалідності ІІІ групи 250 розмірів прожиткового мінімуму.

Так, з метою отримання відповідної різниці, позивач через Миколаївський обласний військовий комісаріат звернувся до Міністерства із заявою про виплату одноразової грошової допомоги в більшому розмірі.

Згідно протоколу, наявному в матеріалах справи, Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум відмовила позивачу у задоволенні його заяви, пославшись на те, що … позивачу групу інвалідності з ІІІ на ІІ змінено понад дворічний термін …. При цьому Комісія виходила з того, що дата первинного встановлення інвалідності 28.09.2015 року, дата зміни групи інвалідності 29.09.2017 року.

Так, відповідно до частини дев`ятої статті 163 Закону № 2011, порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 було затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Згідно п. 3 Порядку, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з п. 8 Порядку, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.

Пунктом 12 Порядку встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаним, проходження служби у військовому резерві резервістами (далі розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомогли, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особами, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Рішення про відмову у призначенні грошової допомоги, відповідно до пункту 15 Порядку № 975, може бути оскаржено в установленому порядку.

З аналізу наведених вимог Закону №2011-XII та Порядку №975 вбачається, що законодавство допускає можливість виплати грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю вищої групи інвалідності, проте при зміні групи інвалідності протягом двох років з моменту її первинного встановлення.

Як вбачається з протоколу комісії, позивача було визнано таким, який не має права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, через те, що зміна групи інвалідності відбулася на 1 день пізніше останнього дня відповідного строку.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує на відсутність підстав для виплати різниці одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку № 975, оскільки встановлена ІІ група інвалідності понад дворічний термін з часу первинного її встановлення.

Як вбачається з матеріалів справи, у листі голови обласної МСЕК, зазначено що у травні-червні 2017 року, в зв`язку з виявленням онкологічного захворювання, ОСОБА_1 проходив обстеження у Миколаївському обласному онкологічному диспансері, після цього … проходив тривале комбіноване лікування, в тому числі оперативне. Далі з 19.06. по 19.08.17 пацієнт лікувався стаціонарно в хірургічному відділенні, а з 11.09.17 по 25.09.17 в кардіологічному стаціонарі. Ще деякий час витрачено на оформлення … документів … документи були надані на МСЕК 29.09.17р., і саме ця дата була вказана в довідці МСЕК серія 12ААА №273128 про встановлення другої групи інвалідності … обласна МСЕК … дійшла висновку … ознаки ІІ (другої) групи інвалідності фактично з`явилися вже влітку 2017 року після травматичної операції 22.06.2017 р. ….

Згідно листа Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6 від 26.09.2018 № 01-13/107 … заклад … є цивільним закладом охорони здоров`я. З огляду на це лікарі … не володіють спеціальними знаннями в галузі військової служби та соціального захисту військовослужбовців … оскільки в довідці Миколаївської обласної МСЕК від 28.09.2016 граничний термін повторного огляду МСЕК був встановлений до 01.10.2017 р., то документи на підвищення … групи інвалідності до ІІ були направлені в Миколаївську обласну МСЕК до спливу цього терміну, а саме 29.09.2017 р. Щодо фактичного строку виникнення у ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності, то він визначений у … висновку Миколаївської обласної МСЕК з 22.06.2017 р

Крім того, колегія суддів зазначає, що пунктом 18 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 Положення про медико-соціальну експертизу встановлено, що відповідальність за якість медичного обстеження, своєчасність та обґрунтованість направлення громадян на медико-соціальну експертизу покладається на керівника лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я.

Судом першої інстанції правомірно зазначено, що відповідач не врахував того факту, що позивач не впливав та не міг вплинути на те, коли лікувальний заклад направив відповідні документи до Обласної МСЕК. Водночас, всі необхідні для підготовки висновку ЛКК КНП ММР ЦПМСД № 6 дії позивач вчинив 20.09.2017, ще в період перебування в кардіологічному стаціонарі. Таким чином, позивач цілком обґрунтовано вважав, що до 28.09.2017 документи надійдуть до Обласної МСЕК.

При цьому, судом першої інстанції вірно встановлено, що визначальним моментом є виявлення у особи ознак ІІ групи інвалідності, а не дата надходження відповідних документів до Обласної МСЕК, тому відповідач при прийнятті рішення мав врахувати той факт, що ознаки ІІ групи інвалідності у позивача фактично з`явилися влітку 2017 року, після травматичної операції

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач, в зв`язку із зміною групи інвалідності, має право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі - 480 000 грн. (300 х 1 600 грн. прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб станом на 01.01.2017) та, відповідно, на отримання різниці між цією сумою та раніше отриманою позивачем сумою 206 700 грн. 273 300 грн., оскільки рішення Комісії обґрунтоване затримкою в оформленні довідки на 1 день, не може бути визнано добросовісним та розсудливим, не відповідає критерію пропорційності, оскільки баланс між несприятливими наслідками для прав позивача і ціллю (формальне дотримання норм Закону), на досягнення якої було спрямоване це рішення, відсутній.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо протиправності спірного рішення та його скасування.

Підсумовуючи викладене та враховуючи те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та вірно зазначена юридична кваліфікація встановлених фактів, колегія суддів, згідно зі ст. 316 КАС України, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляції та про залишення рішення суду першої інстанції в силі.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 17 липня 2019 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова