Справа № 285/1742/19
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/1742/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сташків Т.Б.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

16 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Охрімчук І.Г. Моніча Б.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Зайця Євгена Леонідовича на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 червня 2019 року (рішення ухвалено у м.Новоград-Волинський) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Зайця Євгена Леонідовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

21 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати незаконними дії поліцейського патрульної поліції Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП капрала поліції Зайця Є.Л. та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 18 травня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.125, ч.1 ст.126 КУпАП. В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначав, що оскаржуваною постановою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. у зв`язку з тим, що 18.05.2019 року о 10 год. 50 хв. на 236 км. автодороги «Київ-Чоп» він керував автомобілем Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , з тріснутим лобовим склом, а також не мав чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на причіп, д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив п.п.2.1.«Ґ» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність згідно ст.125, ч.1 ст.126 КУпАП. Зупинивши його автомобіль, працівник поліції не вказав причини такої зупинки. Оскаржувана постанова прийнята без його присутності. Крім того, у порушення вимог ст.280 КУпАП відповідачем не було з`ясовано обставин, що пом`якшують відповідальність. У постанові відповідач посилається на відеозапис з нагрудної камери поліцейського, як доказ, який вказує на вчинення правопорушення, однак капрал поліції не роз`яснив позивачу право на ознайомлення з цим доказом, тому вказаний доказ є неналежним. Отже, вважав, оскаржувана постанова винесена без врахування його пояснень, за відсутності доказів, тому вона є незаконною та підлягає скасуванню.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 червня 2019 року адміністративний позов задоволено. Постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ДП 18 № 013505 від 18.05.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.125 та ч.1 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень - скасовано. Провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В апеляційній скарзі зазначає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам КУпАП, поліцейський при її винесенні діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що відносно позивача винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення від 18 травня 2019 року, якою встановлено, що 18.05.2019 року о 10 год. 50 хв. на 236 км. автодороги «Київ-Чоп» ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , з тріснутим лобовим склом, а також не мав чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на причіп, д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив п.п. 2.1. «Ґ» ПДР України, за що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.125, ч.1 ст.126, ч.2 ст.36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.5).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що вимога посадової особи до позивача про пред`явлення документів, у тому числі страхового полісу на транспортний засіб, при відсутності доказів порушення водієм правил дорожнього руху, є неправомірною, а водій, в свою чергу, не зобов`язаний виконувати таку вимогу, тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до ч.1 ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993р. №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі - ПДР).

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.п.2.1.«Ґ» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

За змістом п.15 ст.1 та п.6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» причіп є наземним транспортним засобом, який підлягає державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України, а відтак, водій, який користується вказаним транспортним засобом, повинен мати при собі чинний страховий поліс на вказаний транспортний засіб згідно вимог п.п.2.1.«Ґ» ПДР України.

Відповідно до змісту ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, позивач не пред`явив поліцейському страховий поліс на причіп, д.н.з. НОМЕР_2 .

Також, відповідно до п.31.4.7. «в» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, якщо встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість, крім самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, яка розміщується в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю.

Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання" (далі по тексту ДСТУ 3649:2010).

У зазначеному ДСТУ 3649:2010 викладені вимоги до технічного стану автотранспортних засобів, які знаходяться в експлуатації.

Згідно з п.1.1 ДСТУ 3649:2010 цей стандарт поширюється на колісні транспортні засоби (далі по тексту - КТЗ) категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Пунктом 6.8. ДСТУ 3649:2010 передбачено вимоги до інших елементів конструкції.

Зокрема, підпунктом 6.8.5 пункту 6.8 ДСТУ 3649:2010 визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Разом з тим, приписами ДСТУ 3649:2010 такі пошкодження не віднесено до технічної несправності автомобіля.

Пунктом 31 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі по тексту ПДР), встановлені вимоги до технічного стану транспортних засобів та їх обладнання.

Приписами пп. 31.4 п. 31 ПДР заборонено експлуатацію транспортних засобів за наявності визначених цим пунктом технічних несправностей і невідповідності визначених цим пунктом вимогам.

У наведеному пункті ПДР викладений перелік технічних несправностей транспортних засобів, за наявності яких забороняється їх експлуатація.

Вказаний перелік технічних несправностей, наведений в п.31 ПДР, не містить такої несправності, як тріщина на вітровому склі в зоні роботи склоочисників.

Отже, у розумінні Правил дорожнього руху тріщина на склі автомобіля позивача не віднесена до технічної несправності автомобіля. Фактично наявність вказаного дефекту скла свідчить про його пошкодження, а не про технічну несправність автомобіля.

Враховуючи, що наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників згідно вимог пунктом 31 ПДР не віднесена до технічної несправності транспортного засобу, за наявності якої забороняється його експлуатація, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що притягнення позивача до відповідальності за ст.125 КУпАП є незаконним.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки, зокрема, страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у випадку, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Згідно із ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що в разі ненадання відповідачем належних та допустимих доказів факту порушення ПДР України, то вимога посадової особи про пред`явлення документів, у тому числі страхового полісу на транспортний засіб є неправомірною, а водій, в свою чергу, не зобов`язаний виконувати таку вимогу, тому в діях водія відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 15 березня 2019 року (справа №686/11314/17).

З наданих позивачем пояснень та змісту оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення вбачається, що причиною зупинки поліцейським транспортного засобу під керування позивача було саме тріснуте лобове скло автомобіля, у зв`язку з чим відповідач дійшов висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП.

Відповідачем не доведено та не підтверджено належними доказами факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП, та як наслідок, не доведено факту порушення позивачем правил дорожнього руху.

Отже, колегія суддів вважає, що суд дійшов правомірного висновку, що вимога посадової особи до позивача про пред`явлення документів, у тому числі страхового полісу на транспортний засіб, при відсутності доказів порушення водієм правил дорожнього руху, є неправомірною, а водій, в свою чергу, не зобов`язаний виконувати таку вимогу, тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Таким чином, враховуючи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення Колегія з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до вимог ст.316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін .

Суд враховує положення ч.3 ст.272 КАС України, відповідно до якої зазначене судове рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Поліцейського роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Зайця Євгена Леонідовича залишити без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 липня 2019 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Охрімчук І.Г. Моніч Б.С.