Справа № 520/1570/19
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 р.Справа № 520/1570/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,

представників сторін : позивача - ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.05.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В., м. Харків, повний текст складено 08.05.19 року по справі № 520/1570/19

за позовом ОСОБА_5

до Харківської митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_5 (далі по тексту - ОСОБА_5 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської митниці ДФС (далі по тексту - відповідач), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UА807000/2018/001112/2 від 20.11.2018, та визнати протиправною та скасувати картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА807190/2018/00551.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.05.2019 по справі № 520/1570/19 адміністративний позов ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Харківської митниці ДФС (вул. Короленка, буд. 16-Б,м. Харків, 61003, ) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови - залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.05.2019 по справі № 520/1570/19 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що позивачем відповідно до угоди від 06.11.2018 було придбано у м. Кладно Чеської Республіки автомобіль марки КІА моделі СЕЕD за 3500 євро. Вказана сума, у відповідності до умов договору від 06.11.2018, була сплачена позивачем готівкою одночасно з підписанням вказаної угоди, що було необхідною умовою передачі права власності на автомобіль. З метою митного оформлення вказаного автомобіля позивачем було подано до Харківської митниці ДФС всі необхідні документи, в т.ч. і експертний висновок щодо дійсної вартості автомобіля, який було визначено в сумі 103575,56 грн, що по курсу НБУ становило 3289,07 євро. Однак, відповідачем, шляхом направлення електронного повідомлення, було витребувано у декларанта додаткові документи з посиланням на те, що надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та не містять всіх відомостей щодо ціни, що була сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, всупереч вимогам ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України (далі по тексту - МК України) письмової вимоги про надання документів декларанту направлено не було. Вказує, що надіслане відповідачем електронне повідомлення містило лише весь узагальнений перелік документів, наведений у ст.53 МК України, без конкретизації, які саме документи викликали сумнів у відповідача та яких саме документів не вистачає для підтвердження заявленої митної вартості. Пояснив, що фактично підставою для витребування додаткових документів слугували розбіжності в описі пошкоджень транспортного засобу, наведеного у висновку експертного товарознавчого дослідження та в акті митного огляду транспортного засобу. Однак, вказані розбіжності не мають жодного юридичного значення та не є підставою для коригування митної вартості ввезеного автомобіля, оскільки не визначають саме числових даних митної вартості, та фактично є несуттєвими. Так, в акті митного огляду і в експертному висновку зазначені одні і ті ж дефекти автомобіля, які описані дещо по-іншому, оскільки експертний висновок носить більш поглиблений і детальний характер, ніж акт митного огляду, складений на основі лише візуального огляду. Та обставина, що договір викладено чеською мовою, на яку послались відповідач у відзиві на позов та суд першої інстанції, не була підставою для витребування документів, оскільки жодних зауважень у працівників митного органу при митному оформленні вказаний договір не викликав. Зазначив, що Харківська митниця ДФС в своїй електронній вимозі витребувала у декларанта, зокрема, також і митну декларацію на вивіз валюти, проте така декларація відсутня в переліку обов`язкових документів для підтвердження митної вартості, наведеному в ст. 53 МК України, тому її витребування є неприпустимим. Пояснив, що декларант не мав і не міг мати витребуваних у нього митницею відповідних банківських чи інших платіжних документів, оскільки відповідно до угоди купівлі - продажу від 06.11.2018 розрахунок за придбане авто здійснювався готівковими коштами в момент підписання договору. Враховуючи викладене, декларант не міг надати інших документів, крім тих, що були надані, про що ним було повідомлено Харківську митницю ДФС. У зв`язку з ненаданням документів, посилаючись на розбіжності щодо пошкоджень автомобіля, зазначених у висновку експерта та в акті митного огляду транспортного засобу, відповідач відмовив у митному оформленні автомобіля, про що складено картку відмови № ПА807190/2018/00551 та 20.11.2018 прийняв рішення № UА807000/2018/001112/2 про коригування митної вартості товарів, відповідно до якого митна вартість зазначеного автомобіля була визначена у сумі 5126, 05 євро. При визначенні митної вартості відповідачем було використано звіт про оцінку транспортного засобу за допомогою програмного комплексу SCHWACKE від 20.11.2018 №002111/28051951, відповідно до якого митна вартість становила 5126,05 євро. Однак, вказаний звіт, на переконання апелянта, у розумінні ст.64 МК України не є документом, який може бути використано при визначенні митної вартості товару за резервним методом. Таким документом, на думку позивача, може бути лише митна декларація з відповідним номером і датою, за якою раніше було здійснено митне оформлення автомобіля, однак, посилання на таку декларацію в оскаржуваному рішенні відсутнє. Крім того, вказаний звіт, на який послався також і суд першої інстанції, викладено німецькою мовою, офіційний переклад відсутній, що не давало суду можливості здійснювати посилання на нього як на доказ по справі. В звіті не зазначено, хто і в зв`язку з чим його виконав, в якій саме країні була здійснена угода купівлі - продажу вказаного транспортного засобу та чи був в дійсності застосований вказаний звіт при митному оформленні відповідного транспортного засобу. Враховуючи викладене, вважає безпідставним визначення митної вартості в сумі 5126,05 євро на підставі звіту SCHWACKE від 20.11.2018 №002111/28051951, а оскаржуване рішення про визначення митної вартості - таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду 03.05.2019 по справі № 520/1570/19 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Представник відповідача в надісланому до суду письмовому відзиві просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Зазначив, що подані до митного оформлення документи не підтверджували в повній мірі задекларований рівень митної вартості, визначеної за першим методом (на підставі договору купівлі-продажу № б/н від 06.11.2018) на рівні 3500,00 євро. Крім того, вказаний договір купівлі було надано до митного оформлення без перекладу, що суперечить положенням ст. 254 МК України. Пояснив, що пошкодження автомобіля, зазначені у висновку експерта №481В від 19.11.2018, наданому декларантом до митного оформлення, відрізнялись від тих пошкоджень, які були вказані у акті митного огляду №UА209020/2018/46686 від 12.11.2018. Беручи до уваги саме цю обставину, оскільки у відповідності до п. 7.53.9. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, пошкодження є підставою для зниження вартості транспортного засобу, відповідачем зроблено висновок про неподання позивачем всіх документів, що підтверджують заявлений рівень митної вартості. У відповідності до п. 5 Методичних рекомендацій посадовими особами митниці була досліджена цінова інформація щодо оцінки транспортних засобів, яка міститься у каталогах програмного продукту SCHWACKE, та встановлено, що вартість транспортного засобу КІА СЕЕD складає 5126,05 євро. З посиланням на п.7.35 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 (далі по тексту - Методичні рекомендації), наказ Державної митної служби від 13.10.2006 №885 «Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів» стверджує про правомірність використання посадовими особами Харківської митниці ДФС даних інформаційного електронного довідника SCHWACKE. Враховуючі виявлені критерії ризиків 20.11.2018 декларанту було запропоновано надати додаткові документи у відповідності до ст. 53 МК України, а саме: платіжні документи, митну декларацію на вивіз валюти, банківські документи щодо здійснення оплати; каталоги, специфікації, прейскуранти, інформацію аукціону, сайтів, пропозиції; копію митної декларації країни відправлення, та зазначено про можливість декларанта за власним бажанням подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. 20.11.2018 митним органом було проведено консультацію, та було доведено декларанту рівень митної вартості, який є в наявності у митного органу - 5126,05 євро. 20.11.2018 від декларанта ОСОБА_6 надійшов лист про неможливість надання додаткових документів з проханням надати рішення про визначення митної вартості. Враховуючи викладене, з посиланням на ч.3, п.2 ч.6 ст.54, ч.1 ст.55 МК України стверджує про наявність підстав для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та для прийняття рішення про коригування митної вартості, оскільки декларантом було заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару та не подано додаткові документи на запит митного органу.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.11.2018 до митного поста «Харків-автомобільний» Харківської митниці ДФС декларантом ФОП ОСОБА_6 (код НОМЕР_2 ) була подана митна декларація за номером UА807190/2018/021943 на товар: автомобіль легковий, з двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та з кривошипно-шатунним механізмом, з робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 1000 см3, але не більш як 1500 смЗ, що використовувався понад 5 років, призначений для перевезення людей по дорогам загального користування, марки КІА, модель СЕЕD, комплектація - (ЕD) Аttract, модельний рік - 2011 р., календарний рік виготовлення - 2010р., номер кузова - НОМЕР_3 , тип двигуна - бензиновий, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1396 см3, потужність - 66 кВт, колір - червоний, місць для сидіння-5, колісна формула - 4x2, тип кузова - хетчбек, номер шасі - немає даних, номер двигуна - немає даних. Транспортний засіб відповідає екологічним нормам євро 5. Торгівельна марка: КІА. Виробник: КІА МОТОRS SLOVАКІА s.r.о. Країна виробництва: SК, що надійшов на адресу ОСОБА_5 .

За результатами вивчення поданих до митного оформлення документів, порівняння фактурної вартості з рівнем митної вартості подібних товарів, оформлених Харківською митницею ДФС раніше, та враховуючи рекомендації згенерованого АСМО «Інспектор» профілю ризику (код 105-2), 19.11.2018 посадовою особою митного поста був направлений запит щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товарів до ВКМВ управління адміністрування митних платежів Харківської митниці ДФС.

Співробітником ВКМВ по результатам вивчення запиту було встановлено, що подані до митного оформлення документи не підтверджують в повній мірі здекларований рівень митної вартості.

Так, декларантом ОСОБА_6 була визначена митна вартість за 1 методом, а саме на підставі договору купівлі № б/н від 06.11.2018, та складала 3500,00 ЕUR. В якості підтвердження заявленої митної вартості транспортного засобу був наданий висновок судового експерта Шаповалова В.І. № 481В від 19.11.2018.

Однак, за твердженням представника митного органу, пошкодження автомобілю, які були враховані експертом у висновку від 19.11.2018, відрізнялись від пошкоджень, які були вказані у акті догляду №UА209020/2018/46686 від 12.11.2018. Згідно з пунктом 7.53.9. спільного наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159 «Про внесення змін до наказу від 24.11.2003 № 142/2/2092», підставою для зниження вартості колісного транспортного засобу (далі по тексту - КТЗ) унаслідок його аварійних пошкоджень або розукомплектування є обов`язкове підтвердження цього факту в супровідних документах на момент перетину митного кордону України та в акті про проведення митного огляду, але у висновку експерта були зазначені інші пошкодження, які не були наведені у акті митного огляду при перетині митного кордону України. При подальшому аналізі було виявлено, що відповідно звіту про оцінку транспортного засобу SСНWАСКЕ від 20.11.2018 №002111/28051951 з врахуванням строку експлуатації, вартість подібного автомобілю на ринку Європи складає 5126,05 ЕUR.

Враховуючи виявлені критерії ризиків, декларанту було запропоновано надати додаткові документи у відповідності до ст. 53 Митного кодексу України, а саме: платіжні документи, банківські документи щодо здійснення оплати; каталоги, специфікації, прейскуранти, інформація аукціону, сайтів, пропозиції; копію митної декларації країни відправлення.

20.11.2018 Харківською митницею ДФС було проведено консультацію, та було доведено рівень митної вартості, який є в наявності у митного органу, а саме: 5126,05 ЕUR (відповідно звіту про оцінку транспортного засобу SСНWАСКЕ від 20.11.2018 №002111/28051951).

20.11.2018 від декларанта ОСОБА_6 надійшов лист б/н, в якому декларант повідомив про відсутність можливості надати додаткові документи та просив надати рішення про визначення митної вартості у відношенні митної декларації №UА807190/2018/021943 від 19.11.2018.

20.11.2018 Харківською митницею ДФС було прийняте рішення про коригування митної вартості оцінюваних товарів від 20.11.2018 №UA807000/2018/001112/2 за шостим (резервним) методом, в якому визначено митну вартість задекларованого товару на рівні 5126,05 ЕUR (а.с.27).

У зв`язку з прийняттям вказаного рішення відповідачем було оформлено також картку відмови у митному оформленні № UА807190/2018/00551 (а.с.25-26).

Не погодившись із вказаним рішенням та карткою відмови, ОСОБА_5 звернувся до суду з цим позовом про їх оскарження.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості спірних рішення та картки відмови, оскільки позивачем на вимогу митного органу не було надано додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості. Крім того, за висновком суду першої інстанції, позивач фактично погодився із митною вартістю, що була визначена митним органом, про що свідчить те, що ОСОБА_5 не скористався правом випущення товару у вільний обіг на умовах, визначених частиною сьомою статті 55 МК України (сплати самостійно нарахованих митних платежів та різниці між ними і митними платежами, нарахованими митним органом).

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Статтею 246 Митного кодексу України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (стаття 248 МК України).

Згідно з ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).

На виконання статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 Митного кодексу України. До таких документів належать:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, частина 3 вказаної статті встановлює, що у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів має право, зокрема, у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.

Відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, орган доходів і зборів може виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі ст. 55 Митного кодексу України, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, він має право прийняти у письмовій формі рішення про коригування заявленої митної вартості товарів.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту встановлюються статтею 57 Митного кодексу України. До таких методів належать: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); та другорядні - за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновків, що митною вартістю товарів є ціна, яку декларант дійсно сплатив за придбаний товар, щодо якого здійснюється митне оформлення. Така ціна має бути підтверджена належними та достовірними документами, зокрема, зовнішньоекономічним договором (контрактом) або рахунком-фактурою (інвойсом).

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, наявності у них розбіжностей, ознак підробки, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до оскаржуваного рішення від 20.11.2018, причиною для невизнання заявленої декларантом митної вартості та її коригування слугувала невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МК України, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МК України, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також в зв`язку з ненаданням декларантом витребуваних додаткових документів, передбачених п.3 ст.53 МК України, та вимогою декларанта видати рішення про коригування заявленої митної вартості.

У свою чергу, за твердженням відповідача, причинами для витребування Харківської митниці ДФС у декларанта додаткових документів слугували розбіжності в описі пошкоджень автомобіля між актом митного огляду на висновком експерта, наданим до митного оформлення, ненадання позивачем банківських платіжних документів щодо оплати вказаного транспортного засобу, а також те, що наданий декларантом митному органу договір купівлі - продажу автомобіля був викладений всупереч ст. 294 МК України чеською мовою, що позбавило працівників митниці можливості встановити, яким чином був проведений розрахунок за придбаний автомобіль, що викликало необхідність витребування додаткових документів, що підтверджували б вказаний розрахунок.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що виходячи зі змісту електронного повідомлення декларанту про надання додаткових документів, а також оскаржуваного рішення, під час митного оформлення відповідачем жодного разу не ставилось питання щодо змісту вищевказаної угоди купівлі - продажу автомобіля від 06.11.2018. Ані мова її викладення, ані зміст договору у представників митниці не викликали зауважень або необхідності надання пояснень.

В зазначеному електронному повідомленні відсутнє посилання на неналежність наданого договору купівлі - продажу від 06.11.2018, та відсутня вказівка на необхідність надання перекладу цього договору. Також у ньому відсутні посилання на ненадання банківських платіжних документів щодо оплати вартості автомобіля.

Фактично підставою для витребування додаткових документів стали виявлені критерії ризиків, а саме невідповідність заявленої митної вартості товару (3500 євро) ціні товару, встановленій відповідачем за допомогою програмного комплексу SСНWАСКЕ (5126,05 євро), а не відсутність перекладу угоди купівлі продажу або банківських платіжних документів.

Крім того, колегія суддів відмічає, що відповідачем як у суді першої, так і у суді апеляційної інстанції було зазначено про визначення декларантом ОСОБА_6 митної вартості саме за 1 методом, а саме на підставі договору купівлі №б/н від 06.11.2018, відповідно до якого митна вартість складала 3500,00 євро, що свідчить про цілковите розуміння представниками митниці змісту вказаного договору, його ціни та порядку оплати.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості відповідачем зазначено про неможливість визнання заявленої декларантом митної вартості на підставі вимог ст.ст. 54, 55, 57, 58, 368 МК України з огляду на невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МК України.

Таким чином, посилаючись на ст.58 МК України, яка регулює питання визначення митної вартості за першим (основним) методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) - митний інспектор усвідомлював, що декларантом визначено заявлену митну вартість на рівні 3500 євро саме за ціною договору, отже, йому було зрозуміло і зміст договору.

Враховуючи викладене, колегія суддів відхиляє посилання відповідача на ненадання позивачем перекладу договору від 06.11.2018 на українську мову, та на ненадання банківських платіжних документів як на підстави для витребування митницею додаткових документів та коригування заявленої ОСОБА_5 митної вартості.

Як вбачається зі змісту електронного повідомлення митниці декларанту про надання додаткових документів від 20.11.2018 (а.с.65), причиною витребування вказана недостатність документів для визначення складових митної вартості та те, що документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України, не містять всіх відомостей щодо митної вартості.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що такий висновок було зроблено відповідачем у зв`язку з тим, що, на його думку, у висновку експерта, що надавався ОСОБА_5 до митного оформлення, вказано інші пошкодження спірного автомобіля, ніж ті, що були виявлені під час митного огляду і зафіксовані в акті митного огляду спірного автомобіля, проведеного Львівською митницею ДФС 12.11.2018.

Разом з тим, виходячи зі змісту акту митного огляду від 12.11.2018 (а.с.66) та висновку судового експерта Шаповалова В.І. від 20.11.2018 (а.с.75-82), наведені у них пошкодження автомобіля фактично є одними і тими самими (пошкодження лакофарбового покриття кузова (сколи, подряпини, потертості), забруднення салону, потерті сидіння, сліди підтікання рідин в моторному відсіку автомобіля, пошкодження заднього лівого блоку фар).

Слід відмітити, що висновок експерта має більш деталізований та поглиблений характер порівняно із актом митного огляду, проведення якого є обмеженим у часі, що пояснює певну різницю в описі пошкоджень.

При цьому, ці розбіжності не спростовують того, що в акті огляду від 12.11.2018 та у висновку експерта від 20.11.2018 вказаний один і той же автомобіль.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що акт митного огляду у розумінні статті 53 МК України не є документом, що підтверджує заявлену митну вартість (відсутній в переліку таких документів), в зв`язку з цим його дані не можуть порівнюватись із тими, документами, які визначають митну вартість.

Вказаний акт безпосередньо не визначає числових складових митної вартості, отже, з огляду на положення ст.53 МК України, розбіжності щодо опису пошкоджень між актом митного огляду та висновком експерта не є підставою для обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості.

Посилання відповідача на п.7.53.9 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Мін`юсту та Фонду Держмайна від 24.11.2003 № 142/5/2092, колегія суддів відхиляє, оскільки цей пункт застосовується у разі зниження вартості автомобіля внаслідок аварійних пошкоджень або розукомплектування, що повинно бути підтверджено актом митного огляду.

Разом з тим, зі змісту як акту митного огляду, так і висновку експерта не вбачається, що виявлені пошкодження автомобіля є аварійними, натомість, вказано про сліди поточного ремонту автомобіля (а не аварійного). Отже, доводи відповідача про те, що розбіжності в описі пошкоджень між актом митного огляду та висновком експерта впливають на митну вартість, є помилковими.

При цьому, колегія суддів зауважує, що позивачем у поданій до митного оформлення декларації заявлено митну вартість в розмірі 3500 євро, згідно з умовами договору від 06.11.2018, тобто більшу, ніж зазначено у висновку експерта - 3289,07 євро.

Враховуючи викладене, слід дійти висновку, що розбіжності в описі пошкоджень автомобіля між актом митного огляду та висновком експерта, на які посилається відповідач, не вплинули на заявлену митну вартість, зокрема, не потягли її зниження порівняно з ціною договору, а тому, у розумінні ст.53 МК України, не є підставою для витребування додаткових документів у декларанта.

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що електронне повідомлення, про надання документів від 20.11.2018, яке надсилалось декларанту (копія надана до матеріалів справи), має узагальнений характер та не дає можливості декларанту зрозуміти, в чому полягає неповнота заявлених відомостей щодо числових значень митної вартості та з яких документів відповідач це вбачає, які документи необхідно надати для усунення сумнівів митниці у правильності обчислення заявленої митної вартості, як це передбачено частиною 3 статті 53 МК України.

При цьому, подача декларації про вивіз валюти, про необхідність надання якої вказано в електронному повідомленні, не передбачена ані частиною 2, ані частиною 3 статті 53 МК України, а тому її витребування відповідачем не є правомірним.

Як пояснив представник відповідача на вимогу суду апеляційної інстанції, така форма повідомлення передбачена шаблоном митниці, однак, це не дає відповідачу повноважень витребувати документи, не передбачені ст.53 МК України, та позбавляє декларанта можливості якісно виконати таку вимогу.

Враховуючи викладене вище, є хибним висновок відповідача про непідтвердження використаних декларантом відомостей, а також про наявність розбіжностей у документах, поданих декларантом, та відсутність у них всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, відсутні фактичні підстави для витребування додаткових документів та для коригування заявленої декларантом митної вартості.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначену в оскаржуваному рішенні від 20.11.2018 відкориговану митну вартість визначено відповідачем за шостим (резервним) методом на підставі звіту програмного комплексу SCHWACKE від 20.11.2018 №002111/28051951, відповідно до якого митна вартість автомобіля марки КІА моделі СЕЕD становила 5126,05 євро.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.64 МК України, якою урегульовано питання визначення митної вартості за шостим (резервним) методом, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідачем надано до матеріалів справи копію вказаного вище висновку від 20.11.2018 №002111/28051951, який викладено німецькою мовою, що не дає можливості встановити належність та допустимість його як доказу.

При цьому, відповідачем не надано митної декларації або жодного іншого документу, який би свідчив про те, що за митною вартістю, вказаною у цьому звіті, було фактично проведено митне оформлення певного конкретного автомобіля, не наведено дати і номера митної декларації, за якою було здійснено таке мине оформлення.

Враховуючи викладене, звіт SCHWACKE про вартість транспортного засобу, у розумінні ст.64 МК України, не є належною підставою для визначення митної вартості за шостим (резервним) методом.

Слід відмітити, що з вказаного вище висновку лише вбачається, що відповідачем здійснено пошук за маркою автомобіля КІА моделі СЕЕD, однак, неможливо встановити відповідність інших даних щодо автомобіля, зокрема, наявність у нього пошкоджень таких, як у автомобіля, ввезеного позивачем.

На запитання суду апеляційної інстанції, чи враховувались дефекти ввезеного автомобіля, які вказані в акті митного огляду, при визначенні його вартості за допомогою програмного комплексу SCHWACKE, представником відповідача була надана відповідь про те, що вказані дефекти зазначеним комплексом не були враховані при визначенні вартості авто, враховувався лише пробіг автомобіля та його рік виготовлення.

При цьому, сам відповідач наполягав на тому, що наявність пошкоджень впливає на рівень заявленої митної вартості.

Крім того, як стверджував представник позивача та не заперечувалось представником відповідача по справі, вказаним програмним комплексом не враховувалась і комплектація ввезеного декларантом автомобіля, а також і те, що його було придбано саме в Чеській Республіці, при тому, що вказаний комплекс використовує дані німецького ринку вживаних автомобілів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності коригування митної вартості ввезеного позивачем автомобіля за шостим (резервним) методом на рівні 5126,05 євро згідно з оскаржуваним рішенням № UА807000/2018/001112/2 від 20.11.2018.

Судження суду першої інстанції про те, що ОСОБА_5 фактично погодився із визначеною Харківською митницею ДФС митною вартістю, є хибним, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що транспортний засіб був випущений у вільний обіг за новою митною декларацією №UА807190/2018/022097 від 21.11.2018 з урахуванням вимог частини дев`ятої статті 55 Митного кодексу України.

Зі змісту наявних в матеріалах справи копій первинної митної декларації, поданої позивачем - № UА807190/2018/021943 від 19.11.2018 (а.с.58-59) вбачається, що у графі 42 «ціна товару» зазначено - 3500 євро, у графі 46 «статистична вартість» - 110,21776 грн., у графі 43 «код МВВ» (метод визначення митної вартості) - заповнена лише ліва частині, у якій зазначена цифра «1» (перший (основний) метод, права частина порожня; графа 48 «відстрочення платежу» - порожня.

У відповідності до ч. 7 ст. 55 МК України у випадку незгоди декларанта уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що варуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, - забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.11.2018 декларантом було подано нову митну декларацію № UА807190/2018/022097, у якій у графі 42 «ціна товару» вказана та сама вартість, що була вказана і у первісній декларації - 3500 євро, самостійно визначена позивачем, у графі 43 «код МВВ» заповнена як ліва частина, у якій вказаний номер методу визначення митної вартості позивачем - 1, так і права частина, в якій зазначений номер методу, використаного митницею - 6.

Наведене свідчить про те, що позивач не погодився із визначеною митним органом митною вартістю, вважаючи правильною ту, яку визначив самостійно - 3500 євро, однак, сплатив різницю у митних платежах, в якості гарантії.

Строк гарантії було встановлено до 19.02.2018, про що зазначено у графі 48 митної декларації № UА807190/2018/022097 (а.с.37-38).

Після спливу встановленого терміну, у зв`язку з тим, що до митниці не було подано жодного документу на підтвердження заявленого розміру митної вартості, 20.02.2019 сума гарантії - різниця між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з вартістю товарів, визначеною Харківською митницею ДФС за кодами 121 - 5156,06 грн та 128 - 11343,34 грн були зараховані до Державного бюджету України.

У зв`язку з чим 21.11.2018 в базі митного органу було проведено коригування митної декларації № UА807190/2018/022097 для відображення нових відомостей про товари, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія зазначеної митної декларації, надана представником відповідача (а.с.86-87).

Так, у новій (модифікованій) митній декларації у графі 42 ціна товару залишилась незмінною - 3500 євро, однак, змінився зміст графи 46 «статистична вартість» порівняно з первісною декларацією від 19.11.2018 - 162,54254 грн., та у графі 43 «код МВВ» у лівій частині з`явився номер методу визначення митної вартості, застосований митницею - 6, оскільки митні платежі були зараховані до бюджету за тією митною вартістю, що була визначена відповідачем, у зв`язку зі спливом строку гарантії.

Отже, розбіжності між первісною митною декларацією від 19.11.2018, повторно поданою від 21.11.2018 та тією, що наразі наявна в базах даних митного органу, викликані виключно спливом строку гарантії, а не згодою позивача з тією митною вартістю, що була визначена митним органом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UА807000/2018/001112/2 від 20.11.2018 винесене відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для її прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Як наслідок, підлягає скасуванню і картка відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА807190/2018/00551, прийнята відповідачем у зв`язку з винесенням цього рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неправильно та неповно встановлено фактичні обставини справи, невірно застосовано норми матеріального права, що у відповідності до п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

З огляду на наведене, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.05.2019 по справі № 520/1570/19 підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.05.2019 року по справі № 520/1570/19 скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Харківської митниці ДФС (61003, м. Харків, вул. Короленка, 16-Б, ) про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці ДФС (61003, м. Харків, вул. Короленка, 16-Б, ) про коригування митної вартості товарів UА807000/2018/001112/2 від 20.11.2018.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UА807190/2018/00551 від 20.11.2018.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій І.С. Чалий
Повний текст постанови складено 16.07.2019 року