Справа № 826/2333/17
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 липня 2019 року № 826/2333/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом народного депутата України VIII скликання Капліна Сергія Миколайовича,

до відповідача Апарату Верховної Ради України,

про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся народний депутат України VIII скликання Каплін Сергія Миколайовича із позовом до Апарату Верховної Ради України в якому просив:

- визнати протиправними дії Апарату Верховної Ради щодо повернення без реєстрації в базі даних законопроектів електронної комп`ютерної мережі веб-сайту Верховної Ради проекту Постанови Верховної Ради України «Про заяву Верховної Ради України щодо звернення до Новообраного Президента Сполучених Штатів ОСОБА_6 про не підтримку та засудження образливих висловлювань окремих українських публічних діячів»;

- зобов`язати Апарат Верховної зареєструвати проект Постанови Верховної Ради України «Про заяву Верховної Ради України щодо звернення до Новообраного Президента Сполучених Штатів ОСОБА_6 про не підтримку та засудження образливих висловлювань окремих українських публічних діячів».

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем було порушено його право, як суб`єкта законодавчої ініціативи на реєстрацію законопроекту в базі даних законопроектів електронної комп`ютерної мережі веб-сайту Верховної Ради.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, які викладені в письмових запереченнях.

Відповідно до частини 4 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції станом на момент відкриття провадження у даній справі), справа розглядається в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до КАС України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з частиною третьою статті 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України в порядку спрощеного позовного провадження.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

18 листопада 2016 року, в порядку законодавчої ініціативи народним депутатом України Верховної Ради України VIII скликання ОСОБА_1 подано до сектору реєстрації законопроектів Апарату Верховної Ради України проект Постанови Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України щодо звернення до Новообраного Президента Сполучених Штатів ОСОБА_6 про не підтримку та засудження образливих висловлювань окремих українських публічних діячів».

28 грудня 2016 року Апаратом Верховної Ради України повернуто без реєстрації в базі даних законопроектів копію поданого проекту Постанови з копією листа Голови Комітету Верховної Ради України у закордонних справах за № 04-20/7-2038(313432) від 22.12.2016р., в якому вказано, що Комітет у закордонних справах на своєму засіданні 21.12.2016р. ухвалив рішення не рекомендувати до реєстрації пропозиції ОСОБА_1 , як такі, що можуть завдати, у разі їх реєстрації, не прогнозованих політичних наслідків.

Не погоджуючись із вказаними діями Апарату Верховної Ради України щодо повернення проекту Постанови без реєстрації, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України, Законом України «Про Регламент Верховної Ради України» (далі - Регламент, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Законом України «Про статус народного депутата України» від 17.11.1992 року № 2790-ХІІ та іншими нормативно-правовими актами.

Порядок роботи Верховної Ради України, її органів та посадових осіб, засади формування, організації діяльності та припинення діяльності депутатських фракцій у Верховній Раді України встановлюється Конституцією України, Регламентом Верховної Ради України та законами України «Про комітети Верховної Ради України», «Про статус народного депутата України».

Регламент Верховної Ради України - це спеціальний акт, яким встановлюються парламентські правила та процедури здійснення Верховною Радою України конституційних повноважень на виконання відповідно законодавчої, установчої, контрольної чи іншої функції (стаття 138 Регламенту).

Відповідно, положення Регламенту Верховної Ради України містять правові норми, які здебільшого регулюють внутрішню діяльність парламенту, його органів, посадових осіб і народних депутатів України.

Голова Верховної Ради України відповідно до повноважень, наданих Конституцією України (стаття 88) та Регламентом Верховної Ради України (стаття 78), здійснює покладені на нього розпорядчі функції, організовує роботу Апарату Верховної Ради України, Верховної Ради України і координує діяльність її органів.

Статтею 27 Регламенту Верховної Ради України встановлено обов`язки головуючого на пленарному засіданні Верховної Ради України, у тому числі - організовує розгляд питань відповідно до норм цього Регламенту (частина перша пункт 12 вказаної статті).

Права головуючого на пленарному засіданні Верховної Ради України передбачені статтею 28 вказаного Регламенту.

Отже, на відміну від будь-якого народного депутата України, Голова Верховної Ради України зобов`язаний забезпечити дотримання регламентного порядку внутрішньої діяльності парламенту, забезпечувати можливість безперешкодної реалізації законодавчої, установчої та контрольної функції єдиного законодавчого органу держави, ефективної та безперебійної роботи парламенту.

У пункті 6 мотивувальної частини ухвали Конституційного Суду України від 27 червня 2000 року № 2-уп/2000 зазначено: «що в більшості європейських держав існує принцип, згідно з яким правила процедури є внутрішньою справою парламенту, оскільки законодавча влада має достатньо засобів самоконтролю та перевірки прийнятих нею рішень».

В Україні питання організації та порядку Верховної Ради України віднесені до сфери конституційно-правової регламентації. Виходячи з того, що функціональний аспект законодавчого процесу чітко регламентований процедурами, дотримання яких є умовою визнання рішень парламенту безспірно прийнятими, Конституція України поставила регламент Верховної Ради України на рівень закону».

Частиною 5 статті 89 Конституції України визначено, що організація і порядок діяльності комітетів Верховної Ради України встановлено законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про комітети Верховної Ради України» комітет Верховної Ради України (далі-Комітет) - орган Верховної Ради України, який утворюється з числа народних депутатів України для здійснення за окремими напрямками законопроектної роботи, підготовки і попереднього розгляду питань, віднесених до повноважень Верховної Ради України, виконання контрольних питань.

Комітет відповідальний перед Верховною Радою Україною і підзвітний їй.

Діяльність комітетів координує Голова Верховної Ради України згідно з Конституцією України та в порядку, встановленому Регламентом Верховної Ради України.

Організація, повноваження та порядок діяльності комітетів Верховної Ради України визначається Конституцією України, цим Законом, Законом України «Про статус народного депутата України», іншими законами України, Регламентом Верховної Ради України та постановами Верховної Ради України (стаття 2 зазначеного Закону).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 12, пункту 3частини 1 статті 16 Закону «Про комітети Верховної Ради України» законопроектна функція комітетів полягає в попередньому розгляді та підготовці висновків і пропозицій щодо законопроектів, внесеними суб`єктами законодавчої ініціативи на розгляд Верховної Ради України.

Комітет при здійсненні законопроектної функції має право вносити пропозиції і поправки під час розгляду на своєму засіданні проекту закону чи іншого акта Верховної Ради України, а також комітети при здійсненні законопроектної функції зобов`язанні готувати висновки щодо проектів актів Верховної Ради України , внесених суб`єктами права законодавчої ініціативи.

Право законодавчої ініціативи у Верховній Раді України належить Президентові України, народним депутатам України та Кабінету Міністрів України.

Перелік комітетів, їх функцій та завдання визначено Постановою Верховної Ради України «Про перелік, кількісний склад і предмети відання комітетів Верховної Ради України» від 04.12.2014р. №22-VIII, де серед інших створено комітет у закордонних справах (підпункт 10 пункту 1 цієї Постанови), а також, зокрема до його компетенції віднесено питання зовнішніх зносин (пункт 10 Додатку до Постанови).

Відповідно до частини 1,2 статті 90 Регламенту Верховної Ради України законопроект, проект іншого акта має бути оформлений відповідно до вимог закону, цього Регламенту та інших прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Законопроект, проект іншого акта подається до Верховної Ради за підписом особи, яка має право законодавчої ініціативи або представляє орган наділений таким правом.

Законопроект, внесений з дотриманням вимог статей 90, 91 цього Регламенту, реєструється в Апараті Верховної Ради в день його внесення.

Згідно з частиною 1 статті 92 Регламенту законопроект, проект іншого акта, внесений до Верховної Ради України, реєструється в Апараті Верховної Ради.

Пунктом 2 Положення про порядок роботи у Верховній Раді із проектами законів, постанов, інших актів Верховної Ради України, затвердженого Розпорядженням Голови Верховної Ради України від 22.5.2006 року № 428 визначено, законопроекти, що вносяться до Верховної Ради України народними депутатами України, реєструються сектором реєстрації законопроектів відділу з питань планування та обліку проходження законопроектів Головного організаційного управління апарату Верховної Ради України ( далі - сектору реєстрації законопроектів) в день його внесення. Дані про присвоєний законопроекту реєстраційний номер заносяться до Журналу реєстрації законопроектів та до бази даних законопроектів електронної комп`ютерної мережі веб-сайту Верховної Ради України.

Відповідно до частини 1 статті 93 Конституції України та статті 12 Закону України «Про статус народного депутата України» народним депутатом України ОСОБА_1 внесено на розгляд Верховної Ради України проект Постанови Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України щодо звернення до Новообраного Президента Сполучених Штатів ОСОБА_6 про не підтримку та засудження образливих висловлювань окремих українських публічних діячів» з додатками (проект Постанови, пояснювальної записки до проекту, Додаток до Постанови, електронних файлів зазначених документів) за вих.№101/3384 від 14 листопада 2016 року, який було зареєстровано в Апараті Верховної Ради України 18.11.2016 за вх.№ 277045.

18 листопада 216 року Голова Верховної Ради України ОСОБА_5 доручив Голові Комітету у закордонних справах ОСОБА_7. та Першому заступнику Голови Комітету з питань Регламенту та організаційної роботи Верховної Ради України ОСОБА_4 розглянути вищезазначений проект Постанови на предмет наявності підстав для реєстрації сектором реєстрації законопроектів Апарату Верховної Ради України, поклавши контроль на Першого заступника Керівника Апарату Верховної Ради України- керуючого справами ОСОБА_8 за проходженням проекту Постанови.

Головою Комітету у закордонних справах ОСОБА_7 на виконання доручення Голови Верховної Ради України від 18 листопада 2016 року щодо розгляду внесеного в порядку законодавчої ініціативи народним депутатом ОСОБА_1 проекту Постанови на предмет наявності підстав для реєстрації, було прийнято рішення про розгляд цього питання на засіданні Комітету.

Листом №04-31/7-768(29216) від 5 грудня 2016 року (вх.№292619 від 06.12.2016) Перший заступник Голови Комітету з питань Регламенту та організації роботи Верховної Ради України ОСОБА_4 повідомив Голову Верховної Ради ОСОБА_5 про те, що питання порушені в законодавчій ініціативі народного депутата України ОСОБА_1 , належать до предмета відання Комітету Верховної Ради України у закордонних справах.

Витягом з протоколу засідання № 82 від 21.12.2016р. Комітетом у закордонних справах Верховної Ради України підтверджується, що за результатом розгляду доручення Голови Верховної Ради України, на засіданні Комітету народними депутатами України одноголосно ухвалено не рекомендувати до реєстрації Апаратом Верховної Ради України зазначених пропозицій народного депутата України ОСОБА_1 як таких, що можуть завдати, у разі їх реєстрації, не прогнозованих політичних наслідків, про що листом №04-20/7-2038(313432) від 22 грудня 2016р. Голова Комітету ОСОБА_7 повідомила Голову Верховної Ради України ОСОБА_5

Враховуючи вищезазначене, обставини справи та протокольне рішення засідання Комітету у закордонних справах Верховної Ради України № 82 від 21.12.2016р., в частині розгляду проекту Постанови Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України щодо звернення до Новообраного Президента Сполучених Штатів ОСОБА_6 про не підтримку та засудження образливих висловлювань окремих українських публічних діячів», відповідачем прийнято рішення - не рекомендувати до реєстрації Апаратом Верховної Ради України зазначених пропозицій народного депутата України ОСОБА_1 як таких, що можуть завдати, у разі їх реєстрації, не прогнозованих політичних наслідків, також, що зазначений проект Постанови не може вважатися політично виваженим та не може бути зареєстрованим сектором реєстрації законопроектів Апарату Верховної Ради України.

Відтак, дії Апарату Верховної Ради України щодо повернення без реєстрації проекту Постанови Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України щодо звернення до Новообраного Президента Сполучених Штатів ОСОБА_6 про не підтримку та засудження образливих висловлювань окремих українських публічних діячів», після прийняття Комітетом вищезазначеного рішення не є протиправними.

Суд враховує практику Верховного Суду, зокрема постановою від 24.06.2016р. у справі №21-565а16 (№ П/800/495/15), в якій «Колегія констатує як помилкове і безпідставне судження Вищого адміністративного суду України, що Апарат Верховної Ради України є окремим органом державної влади та самостійним суб`єктом владних повноважень, оскільки це суперечить Конституції України та чинному законодавству, зокрема статті 7 Регламенту».

Таким чином, Апарат Верховної Ради України немає статусу самостійного органу державної влади, а є лише необхідною допоміжною структурою, яка забезпечує функціонування парламенту як єдиного органу законодавчої влади.

Згідно пункту 1, 2 Положення про Апарат Верховної Ради України, затвердженого розпорядженням Голови Верховної Ради України від 25 серпня 2011р. № 759 передбачено, що Апарат Верховної Ради України є постійно діючим органом, який здійснює правове, наукове, організаційне, документальне, інформаційне, експертно-аналітичне, фінансове і матеріально-технічне забезпечення діяльності Верховної Ради України, її органів та народних депутатів України.

Відтак, суд приходить до висновку, що реєстрація законопроектів, а також процедура їх проходження є питанням внутрішньої діяльності парламенту і є реалізацією механізму законотворення. При цьому, Конституційний Суд України в своїй ухвалі від 27 червня 2000 року № 2-уп/2000 наголошував, що питання організації та порядку роботи Верховної Ради України віднесені до сфери конституційно-правової регламентації.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку, що відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 73, 77, 243-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову народного депутата України VIII скликання ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська