Справа № 507/509/19
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 507/509/19
Головуючий в 1 інстанції: Гнатюк В.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Вербицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 10 травня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 4 роти батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області лейтенанта поліції Сенько Д.В., треті особи: Батальйон патрульної поліції у м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області, Управління патрульної поліції в Київській області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2019 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора 4 роти батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області лейтенанта поліції Сенько Д.В., треті особи: Батальйон патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області, Управління патрульної поліції в Київській області, в якому просив:

- скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НК №327214 від 03.04.2019 року про накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.;

- справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП закрити.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що працівником поліції позивача було неправомірно зупинено, при розгляді справи йому не було роз`яснено його права, а постанова інспектора винесена на припущеннях.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, відповідно до ст.257 КАС України.

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 10.05.2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що поліцейським роти №4 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП лейтенантом поліції Сонько Д.В. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №327214 від 03.04.2019 року, згідно якої прийнято рішення застосувати до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

З вказаної постанови вбачається, що 03.04.2019 року о 22 год. 20 хв. позивач, керував транспортним засобом «Renault Schmitz» д.н. НОМЕР_1 з причіпом, д.н. НОМЕР_2 , на автодорозі Київ-Харків, (76 км. дороги), на одну вісь якого було встановлено шини з різними малюнками протектора, чим порушив п.31.4.5.(г) Правил дорожнього руху.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем порушено Правила дорожнього руху, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції, а тому спірна постанова є правомірною.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі.

Згідно п.1.10 ПДР України, причіп - це транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи-розпуски;

Відповідно до п.31.4.5 (г) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

В позовній заяві та в апеляційній скарзі позивач не заперечує, а навпаки підтверджує те, що на одній вісі причепу були встановлені шини з різними малюнками протектора.

Така обставина також підтверджується відеозаписом камери поліцейського, що міститься в матеріалах справи, з якої видно, що позивач не заперечував факту встановленні шин з різними малюнками на одній осі причепу.

Відповідно до ч.1 ст.78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Таким чином, факт порушення позивачем п.31.4.5 (г) ПДР України є підтвердженим та не підлягає доказуванню.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Щодо посилання позивача на безпідставність його зупинки працівником поліції, то з матеріалів справи вбачається наступне.

В позовній заяві позивач зазначає, що рухався на автомобілі з увімкненою аварійною світловою сигналізацією, що свідчить про технічну несправність транспортного засобу.

Згідно п.2 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Отже, оскільки позивач рухався на автомобілі з увімкненою аварійною світловою сигналізацією, тому у працівника поліції, згідно ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» були підстави для зупинки транспортного засобу яким керував позивач.

Таким чином, посилання позивача на безпідставність його зупинки є безпідставними.

Також позивач посилався на те, що працівник поліції при винесенні постанови не врахував те, що по дорозі стався прокол колеса та позивач замінивши пошкоджене колесо рухався до найближчого шиномонтажу для ремонту пошкодженого колеса.

Колегія суддів вважає такі посилання позивача безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського, позивач пояснює останньому, що «попереднього рейсу у нього лопнув скат» та в ході подальшої розмови вказує, що планує після закінчення рейсу та отримання грошових коштів купити новий скат.

Таким чином, позивач не рухався до найближчій станції технічного обслуговування, а здійснював рух з метою подальшого перевезення вантажу, що суперечить наведеним вище твердженням позивача вказаним в позовній заяві.

За таких обставин, колегія суддів робить висновок, що спірна постанова по справі про адміністративне правопорушення, серії НК №327214 від 03.04.2019 року, є обгрунтованою та правомірною.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Статтею 286 КАС України встановленні особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Любашівського районного суду Одеської області від 10 травня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.