Справа № 420/6047/18
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/6047/18

Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

Дата і місце ухвалення: 11.03.2019р., м.Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

за участю секретаря: Шепель О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ОМС-ОД988/939/НП/АВ/ТД/ФС/136 від 08 листопада 2018 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 08.05.2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, що призвело до не правильного її вирішення.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не правильно визначено предмет доказування. У даному випадку підлягає встановленню не факт знаходження в хостелі « ОСОБА_2 хостел» особи, з якою у ФОП ОСОБА_1 не було укладено трудового договору, а наявність або відсутність допуску зі сторони позивача працівника до роботи без оформлення з ним трудового договору. Судом не враховано, що допуск суб`єктом господарювання будь-кого до роботи передбачає наявність активних дій зі сторони відповідного суб`єкта господарювання, його обізнаності щодо того, що конкретна особа приступила до виконання чітко визначених функціональних обов`язків за відповідною посадою. Судом не з`ясовано чи було позивачу відомо про те, що за стійкою ресепшину 25.10.2018 року на момент проведення інспекційного відвідування знаходився громадянин ОСОБА_3 , чи надавав позивач йому вказівки (розпорядження, інструкції) та чи був між вказаним громадянином та ФОП ОСОБА_1 двосторонній правовий зв`язок, притаманний трудовим правовідносинам.

Також, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не встановлено факт виконання саме трудових обов`язків адміністратора хостелу визначених посадовою інструкцією особою, яка знаходилась в хостелі на момент інспекційного відвідування.

Посилається апелянт і на те, що постановою про накладення штрафу №ОМС-ОД988/939/НП/АВ/ТД/ФС/136 від 08 листопада 2018 року ФОП ОСОБА_1 притягнено до відповідальності за фактичний допуск працівника ОСОБА_4 до роботи без оформлення трудового договору (контракту). Незважаючи на те, що в судовому засіданні встановлено, що особи під таким призвіщем в хостелі « ОСОБА_2 хостел» 25.10.2018 року не було, суд першої інстанції відмовив у скасуванні вказаної постанови.

У зв`язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 року та прийняття нової постанови про задоволення позову ФОП Дереновського ОСОБА_5 .

Департамент аналітики та контролю Одеської міської ради подав письмовий відзив на апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 , в якому просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказу Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради №149-п від 09.10.2018 року та направлення на здійснення інспекційного відвідування від 11.10.2018р. №149-020ОД988/939, у період з 14:25 год. 25.10.2018 року по 13:33 год. 26.10.2018 року інспекторами праці ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , місце здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_1 , на предмет додержання законодавства про працю, зокрема, фактичного допуску працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

На наслідками проведеного відвідування складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю №ОМС-ОД988/939/НП/АВ/136 від 26.10.2018 року, яким зафіксовано порушення ФОП ОСОБА_1 . ст.21, ч.ч. 1, 3 ст.24 КЗпП України.

Зокрема, в акті зазначено, що на момент проведення інспекційного відвідування у хостелі « ОСОБА_2 хостел» знаходився адміністратор, у якого були відсутні документи, які підтверджують його особу. При цьому, він як довірена особа, отримав направлення на здійснення інспекційного відвідування, як громадянин ОСОБА_4 , засвідчивши власним підписом. Після цього, при наданні пояснень щодо його працевлаштування, він надав пояснення, як найманий працівник під прізвищем ОСОБА_8 . Згідно наданих ФОП ОСОБА_1 документів, які були зазначені у вимозі від 25.10.2018р. №ОМС-ОД 988/939/ПД/136, у вказаного ФОП оформлені працівники: ОСОБА_8 згідно трудового договору №2 від 01.10.2018р. на посаді адміністратора; ОСОБА_9 згідно трудового договору №1 від 01.10.2018р. на посаді управитель у готельному господарстві. На вказаних працівників було надано повідомлення до ДФС України, а також штатний розклад з 01.10.2018р. із зазначенням заробітної плати працівникам у сумі 3723,00 грн. на місяць кожному. Згідно отриманого пояснення від адміністратора ОСОБА_8 , під час проведення інспекційного відвідування, його заробітна плата складає 4000,00 грн. на місяць. Також, ФОП ОСОБА_1 було надано копію паспорту ОСОБА_8 , фото якого не підтверджує особу ОСОБА_4 , який був присутній при проведенні інспекційного відвідування. Обставини, викладені в акті, підтверджуються відеозаписом, який додається до акту.

У зв`язку з викладеним, перевіряючі дійшли висновку, що на момент проведення заходу контролю у хостелі « ОСОБА_2 хостел» працював ОСОБА_4 , без укладення трудового договору та повідомлення про прийняття працівника на роботу ДФС України.

26.10.2018 року Департаментом аналітики та контролю Одеської міської ради складено припис про усунення виявлених порушень №ОМС-ОД988/939/НП/АВ/П/136, яким зобов`язано ФОП ОСОБА_1 у строк до 09.11.2018р. усунути виявлені порушення.

За результатами розгляду акту інспекційного відвідування від 26.10.2018р. №ОМС-ОД988/939/НП/АВ/136 рішенням Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради №ОМС-ОД988/939/НП/АВ/ТД/136 від 29.10.2018р. призначено розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю на 08.11.2018 року на 10:30 год. у приміщенні Департаменту.

Копію зазначеного рішення ФОП ОСОБА_1 отримав 01.11.2018 року.

08.11.2018 року заступником директора Департаменту начальником відділу контролю за дотриманням законодавства про працю Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради Вахрушевим С.О., за результатами розгляду справи про накладення штрафу на підставі акту інспекційного відвідування №ОМС-ОД988/939/НП/АВ/136 від 26.10.2018 року, прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ОМС-ОД988/939/НП/АВ/ТД/ФС/136, якою на, підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, за порушення ст.21, ч.1, 3 ст.24 КЗпП України, на позивача накладено штраф в розмірі 111 690 грн.

Не погоджуючись з правомірністю вказаної постанови про накладення штрафу ФОП ОСОБА_1 оскаржив її в судовому порядку.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що Департаментом аналітики та контролю Одеської міської ради, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, належними доказами доведено фактичне допущення працівника до роботи без оформлення з ним трудового договору. Суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання позивача на те, що особа, яка була у хостелі « ОСОБА_2 хостел» під час проведення інспекційного відвідування, не є працівником у хостелі (адміністратором), зазначивши, що введення в оману Оразовим ОСОБА_10 перевіряючих шляхом представлення іншим працівником ОСОБА_8 , та який зазначив себе у направленні на здійснення інспекційного відвідування та в пам`ятці про права та обов`язки об`єкта відвідування, як ОСОБА_4 , підтверджує факт допущення позивачем працівника до роботи без оформлення трудового договору.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ФОП ОСОБА_1 та відсутність підстав для їх задоволення виходячи з наступного.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V (далі Закон №877-V).

Статтею 2 Закону №877-V, серед іншого, передбачено що заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017р. №295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №295), пунктом 2 якого передбачено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Згідно вимог Порядку №295, інспекційне відвідування складається з таких етапів: робота з документами, наданими об`єктом відвідування на вимогу інспектора праці; отримання усних та письмових пояснень від керівника та/або працівника об`єкта відвідування на запитання, що стосуються законодавства про працю; оформлення акту за результатами інспекційного відвідування; ознайомлення об`єкта відвідування з документами, оформленими за результатами інспекційного відвідування.

Частиною 1 статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Нормами ст.24 КЗпП України встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання такої форми є обов`язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (ст. 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України.

Згідно ч.3 ст.24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідальність за порушення законодавства про працю встановлено ст.265 КЗпП України, зі змісту якої слідує, що для накладення на фізичну особу-підприємця, яка використовує найману працю, штрафу необхідним, передусім, є встановлення факту допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Зокрема, ч.2 ст.265 КЗпП України передбачено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Таким чином, підставою для притягнення фізичної особи, яка використовує найману працю, до відповідальності на підставі ч.2 ст.265 КЗпП України, є встановлений факт відсутності трудових відносин між цією особою та працівником при умові фактичного виконання працівником трудових функцій.

При цьому, обов`язок доведення порушення відповідним суб`єктом господарювання вимог ч.3 ст.24 КЗпП України, статтею 77 КАС України покладено на Департамент аналітики та контролю Одеської міської ради, як суб`єкта владних повноважень, який заперечує проти позову.

Як зафіксовано в акті інспекційного відвідування №ОМС-ОД988/939/НП/АВ/136 від 26.10.2018р., під час прибуття перевіряючих до хостелу «Кошер хостел» для проведення інспекційного відвідування, у хостелі знаходився адміністратор, у якого були відсутні документи, які підтверджують його особу. При цьому, він як довірена особа, отримав направлення на здійснення інспекційного відвідування, як громадянин ОСОБА_4 , засвідчивши його власним підписом.

Зазначене підтверджується копією направлення на здійснення інспекційного відвідування Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради від 11.10.2018р. №149-02-ОД988/939 та копією пам`ятки про права та обов`язки об`єкта відвідування. (а.с.73, 74).

При зверненні з позовом до суду та в обґрунтування вимог апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 посилається на те, що особа, яка на час проведення інспекційного відвідування перебувала у хостелі « ОСОБА_2 хостел», отримала направлення на здійснення контрольного заходу та представилася спочатку ОСОБА_4 , а потім ОСОБА_8 , йому не відома. Позивач вказував, що зазначеною особою є товариш ОСОБА_8 громадянин Казахстану ОСОБА_3 , який прийшов відвідати його на роботу та погодився там зачекати ОСОБА_8 , який на деякий час відлучився. ОСОБА_3 не розуміє української мови, погано розуміє російську, а тому помилково сприйняв, що інспектори праці хочуть передати папери ОСОБА_8 , у зв`язку з чим поставив на них свій підпис про отримання.

В підтвердження вказаних обставин позивачем надано суду письмові пояснення ОСОБА_8 та ОСОБА_11 . (а.с.25-26)

Колегія суддів критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки вони спростовуються відеофіксацією, яку здійснювали інспектори праці під час проведення 25.10.2018 року інспекційного відвідування, та яка наявна в матеріалах справи.

Зокрема, інспекторами праці Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради зафіксовано розмову з особою, яка назвала себе адміністратором хостелу « ОСОБА_2 хостел» та отримала направлення на здійснення інспекційного відвідування від 11.10.2018р. №149-02-ОД988/939, із зазначенням свого прізвища, як ОСОБА_4 . Поряд з цим, як вбачається з відеозапису, адміністратор зазначив, що його звати ОСОБА_8 , документів у нього при собі немає та що він працює за трудовим договором.

Зі змісту відеозапису також слідує, що відповідна фізична особа зустріла перевіряючих за стійкою ресепшину, добре орієнтувалася на місці та мала інформацію щодо осіб, які перебували у хостелі. Проблем з мовним порозумінням з інспекторами праці не вбачається.

Зазначене дає підстави для висновку, що станом на 25.10.2018 року в хостелі « ОСОБА_2 хостел» перебувала фізична особа, яка фактично виконувала обов`язки адміністратора хостелу, однак не була працевлаштована. При цьому, інспекторам праці відповідною фізичною особою двічі надано неправдиві дані щодо свого прізвища.

Вказане, на думку колегії суддів дає обґрунтовані підстави для сумніву у правдивості письмових пояснень, наданих Оразовим ОСОБА_10 на ім`я директора Департаменту аналітики та контролю Одеської міської ради.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що актом інспекційного відвідування №ОМС-ОД988/939/НП/АВ/136 від 26.10.2018 року зафіксовано допуск ФОП ОСОБА_1 до роботи неіснуючої особи ОСОБА_4 , оскільки вказана обставина не впливає на вирішення судом питання про правомірність постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ОМС-ОД988/939/НП/АВ/ТД/ФС/136 від 08 листопада 2018 року.

Визначальним при вирішенні спору є встановлення факту фактичного допуску особи до роботи без укладення з нею трудового договору, а не ідентифікуючі дані цієї особи, яка до того ж, під час проведення інспекційного відвідування не мала при собі документів, підтверджуючих особу, та надала інспекторам праці не правдиві дані з цього приводу.

Інші доводи апеляційної скарги є не суттєвими та не впливають на вирішення даного спору.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про законність постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ОМС-ОД988/939/НП/АВ/ТД/ФС/136 від 08 листопада 2018 року та, у зв`язку з цим, про відсутність підстав для її скасування.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції від 11 березня 2019 року немає.

А відтак, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 12.07.2019 року.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.А. Шевчук