Справа № 826/20694/15
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2019-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

12 липня 2019 року №826/20694/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., за участі секретаря судового засідання Огнивого Д.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Імексбанк»

про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва (суддя Мазур А.С.) від 25.01.2016 у справі №826/20694/15 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Імексбанк» щодо не внесення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Імексбанк», за договором №329-15/4 банківського рахунку від 19.01.2015 за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2016 у справі №826/20694/15 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.01.2016 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.08.2017 № К/800/20995/16 у справі № 826/20694/15 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.01.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2016 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Розгляд справи здійснено із врахуванням частини п`ятої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем-1 протиправно не включено позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в публічному акціонерному товаристві «Імексбанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав до суду відзив на позов, у якому просить суд відмовити в задоволенні позову, у зв`язку з тим, що у переданому Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Переліку вкладників інформація про позивача відсутня, у зв`язку з чим дані про позивача не могли бути враховані при складанні та затвердженні Загального реєстру Фонду. У Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відсутні будь-які первинні документи по вкладникам і тому при складанні Загального реєстру використовується виключно інформація, що наявна в переданому Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Переліку вкладників. Таким чином, позовні вимоги щодо визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, є передчасними та необґрунтованими.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Імексбанк» проти позову заперечує з огляду на те, що між позивачем та публічним акціонерним товариством «Імексбанк» було укладено правочин з метою виникнення штучного обов`язку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по відшкодуванню за рахунок держави коштів заявника, спрямований на заволодіння коштами держави. Уповноважена особа Фонду наполягає на тому, що позивач не має статусу вкладника, на кошти якого поширюються гарантії Фонду.

Адміністративну справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до пункту 10 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Імексбанк", в якому просить:

- визнати протиправними дії та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Імексбанк» щодо визнання договору № 329-15/4 банківського рахунку від 19.01.2015 - нікчемними;

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Імексбанк» щодо не внесення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Імексбанк», за договором № 329-15/4 банківського рахунку від 19.01.2015 за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не внесення ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Імексбанк», за договором № 329-15/4 від 19.01.2015 за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Імексбанк», за договором № 329-15/4 банківського рахунку від 19.01.2015 за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників для здійснення виплат коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Імексбанк», за договором № 329-15/4 банківського рахунку від 19.01.2015 за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Суд зазначає, що Вищий адміністративний суд України, ухвалою від 16.08.2017 №К/800/20995/16 скасував постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.01.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2016, оскільки, суди попередніх інстанцій приймаючи рішення про задоволення позову, виходили з того, що укладений позивачем договір не є таким, що порушує публічний порядок, чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави, а тому не підпадає під визначення, наведене у статті 228 Цивільного кодексу України.

Проте, суд касаційної інстанції зазначив, що вказаного твердження, без встановлення усіх необхідних для правильного вирішення спору обставин справи, недостатньо для висновку про задоволення позову.

Відповідач у цій справі вважав нікчемним правочин, укладений між банком і позивачем, не з підстав, наведених у статті 228 Цивільного кодексу України, а з підстав, які передбачені частиною 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Зокрема, відповідач посилався на те, що фактичні обставини справи свідчать про намагання інших осіб-вкладників отримати грошові кошти не в порядку черговості від банку, а за рахунок коштів Фонду, тобто внаслідок укладання таким правочинів надається перевага одному вкладнику, а саме вказана особа має намір отримати кошти за рахунок коштів Фонду, замість отримання залишку коштів за рахунок реалізації майна банку.

Крім того, відповідач зазначав, що спірний правочин було укладено у період застосування заборони здійснювати проведення будь-яких операцій за чинними договорами, що призводять до збільшення гарантованої суми відшкодування з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, Вищий адміністративний суд України вказав, що у даній справі судами не надано належної оцінки вказаним доводам відповідача, не встановлено дійсних правових підстав, з яких відповідач вважав нікчемним договір, укладений між позивачем і банком та не перевірено їх обґрунтованість.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.01.2015 між публічним акціонерним товариством «Імексбанк» та ОСОБА_1 укладено договір банківського рахунку № 329-15/4, за умовами якого Банк відкриває поточний рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті та здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунку.

Позивач стверджує, що на вказаний рахунок було внесено грошові кошти у розмірі 113 800,00 грн. згідно квитанції від 20.01.2015 та 49 999,97 грн. згідно квитанції від 22.01.2015. Зарахування вказаних коштів на рахунок позивача не заперечується та визнається відповідачами.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 26.01.2015 № 50 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду 26.01.2015 прийнято рішення №16 про запровадження з 27.01.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в публічному акціонерному товаристві «Імексбанк» - Северина Юрія Петровича.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 84 від 23.04.2015 строк проведення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Імексбанк» та повноваження уповноваженої особи Фонду (Відповідача) було продовжено до 26.05.2015 включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.05.2015 №105 розпочата процедура ліквідації в публічного акціонерного товариства «Імексбанк». Відповідно до вищевказаного рішення ОСОБА_2 призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Імексбанк».

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 34-в від 05.02.2015 була створена комісія та призначено проведення перевірки укладених Банком протягом року до дня запровадження тимчасової адміністрації договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних/карткових рахунків), а також обставин зарахування грошових коштів на вказані рахунки.

За наслідками проведеної перевірки було виявлено ряд правочинів, обставини вчинення яких свідчать про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання клієнтами Банку сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Результатом таких операцій стало збільшення суми гарантованого відшкодування Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Такими операціями були правочини здійснені позивачем, а саме - 20.01.2015 у філії публічного акціонерного товариства «Імексбанк» у місті Києві було проведено поповнення поточного рахунку позивача в сумі 113 800, грн., та 22.01.2015 - поповнення поточного рахунку позивача в сумі 49 999,97 грн.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вкладник - це фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката ( п.4 ч.1 ст. 2 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: 1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; 2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; 3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; 4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; 6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов`язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; 7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно частини першої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000,00 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Частиною першою статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

У відповідності до частини п`ятої та шостої статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

У відповідності до наведеного вище Закону розроблено Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затверджене рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 (далі - Положення № 14).

Згідно пунктів 3,4 розділу ІІІ Положення № 14, Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку. Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Відповідно до пункту 2, 3 розділу IV Положення № 14, Фонд складає на підставі Переліку Загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення.

Крім того, в силу частини другої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, встановлено частиною 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів (пункт 1 частини 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Проаналізувавши вказані норми законодавства, суд дійшов такого висновку.

У даному випадку, відповідач вважає нікчемним правочини щодо поповнення 20.01.2015 поточного рахунку позивача в сумі 113 800, грн., та 22.01.2015 - поповнення поточного рахунку позивача в сумі 49 999,97 грн., здійснені на підставі договору банківського рахунку № 329-15/4 від 19.01.2015, укладеного між позивачем та публічним акціонерним товариством «Імексбанк».

Втім, операція щодо поповнення поточного рахунку не є правочином між банком та позивачем згідно зі статтею 202 Цивільного кодексу України, оскільки здійснюючи операції з внесення (перерахування) коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені Цивільним кодексом України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492, та договорами з відповідними клієнтами банку.

Відповідно до пункту 10.12 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України №492 від 12.11.2003р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003р. за №1172/8493, кошти на вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть бути внесені вкладником готівкою, перераховані з іншого власного вкладного (депозитного) або поточного рахунку. Після закінчення строку або настання інших обставин, визначених законодавством України чи договором банківського вкладу, кошти з вкладного (депозитного) рахунку повертаються вкладнику шляхом видачі готівкою або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів чи за заявою вкладника на інший його рахунок. На вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть зараховуватися кошти, які надійшли на ім`я власника рахунку від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. У цьому разі вважається, що власник рахунку погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про свій вкладний (депозитний) рахунок.

Згідно статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України врегульовано Законом України від 05.04.2001 № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Згідно пункту 1.7 статті 1 вказаного Закону документ на переказ готівки - документ на переказ, що використовується для ініціювання переказу коштів, поданих разом з цим документом у готівковій формі.

Матеріали справи містять копії квитанцій від 20.01.2015 та від 22.01.2015, які підтверджують факт перерахування коштів, що не заперечують та не спростовують відповідачі.

Отже, внесення на поточний рахунок позивача грошових коштів через касу Банку відповідає вимогам чинного законодавства.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що операція з внесення коштів на рахунок позивача не належить до правочинів, передбачених частиною другою статті 38 Закону №4452-VI, які можуть бути перевірені Уповноваженою особою на предмет їх нікчемності та як наслідок визнані нікчемними. У той же час правова оцінка доводів, які можуть вказувати на недійсність правочину з інших підстав, ніж у зв`язку з його нікчемністю, не може бути надана під час розгляду та вирішення даної справи, оскільки юрисдикція адміністративних судів не поширюється на вирішення спорів про визнання договору недійсним.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 04.07.2018 у справі № 826/1476/15, якщо внаслідок проведених операцій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державою виплат), то стаття 38 Закону № 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 Цивільного кодексу України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Крім того, на виконання вимог ухвали Вищого адміністративного суду України від 16.08.2017 № К/800/20995/16 судом надано оцінку доводам відповідача, що фактичні обставини справи свідчать про намагання інших осіб-вкладників отримати грошові кошти не в порядку черговості від банку, а за рахунок коштів Фонду, тобто внаслідок укладання таким правочинів надається перевага одному вкладнику, а саме вказана особа має намір отримати кошти за рахунок коштів Фонду, замість отримання залишку коштів за рахунок реалізації майна банку.

Суд зазначає, що постанова Правління Національного банку України № 16/БТ від 15.01.2015 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до категорії проблемних» стосується встановлення вимог та обмежень щодо діяльності самого банку, а не його клієнтів, а також не містить прямих заборон, право накладання яких визначені статтею 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» для Національного банку України.

При цьому, доказів, що зазначена постанова Правління Національного банку України № 16/БТ від 15.01.2015 доводилась до відома клієнтів банку, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, позовна вимога щодо визнання протиправними дій та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Імексбанк» щодо визнання договору № 329-15/4 банківського рахунку від 19.01.2015 - нікчемними, задоволенню не підлягає.

Разом з тим, судом встановлено, що грошові кошти на рахунок позивача в публічному акціонерному товаристві «Імексбанк» були внесені особисто позивачем та зараховані до запровадження тимчасової адміністрації банку, тобто до 27.01.2015. Уповноваженою особою Фонду не надано доказів того, що зазначені кошти фактично не вносились, або були внесені з порушенням законодавства тощо.

Судом встановлено, що позивач не включався Уповноваженою особою Фонду до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Імексбанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Уповноваженою особою Фонду не доведено наявності законних підстав для не включення позивача до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Імексбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тому, з огляду на зазначене, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду щодо не включення позивача до переліку вкладників.

Вимогу позивача про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Імексбанк", за договором № 329-15/4 банківського рахунку від 19.01.2015 за рахунок коштів Фонду, суд вважає такою, що задоволенню не підлягає, оскільки чинним законодавством не передбачена можливість включення особи до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб після складення та затвердження такого Переліку вкладників.

В той же час, судом зазначено, що відповідно до п. п. 6, 12 р. ІІ Положення №14 протягом процедури здійснення тимчасової адміністрації в банку уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, яким необхідно здійснити виплати за рахунок цільової позики.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Наведене в сукупності свідчить, що після складення та затвердження Переліку вкладників та передачі Уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду, уповноважена особа Фонду не має права вносити зміни до Переліку вкладників, а має право лише надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, з огляду на що, вказана вище позовна вимога задоволенню не підлягає.

За посиланням відповідача, що не спростовано позивачем, згідно ухвали Печерського районного суду міста Києва від 14.02.2017 №757/8557/17-к (тобто після звернення позивача із відповідним позовом до суду) на грошові кошти, що знаходяться на рахунку позивача накладено арешт. Інформації про зняття арешту матеріали справи не містять.

Що стосується позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, слід зазначити, що в даному випадку Уповноваженою особою Фонду не надавався до Фонду перелік вкладників або додаткова інформація із відомостями про позивача, що є передумовою включення Фондом відомостей про позивача до Загального реєстру, а відтак заявлені вимоги до Фонду відносно протиправності не включення відомостей про позивача до Загального реєстру вкладників, є передчасними та задоволенню не підлягають. Також, не підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов`язання Фонду включити позивача до Загального реєстру вкладників, оскільки є похідними.

Інші доводи і заперечення сторін не спростовують встановленого вище судом.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Імексбанк» щодо не внесення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві «Імексбанк», за договором №329-15/4 банківського рахунку від 19.01.2015 за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити здійснені ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) судові витрати, пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 73, 08 грн. за рахунок бюджетних асигнувань уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» через Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.