Справа № 160/1034/19
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2019 року Справа № 160/1034/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.
при секретарі судового засідання Мосесові А.Р.
представника відповідачів Чохелі Т.Р .
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кам`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -
01.02.2019 р. ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Кам`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (надалі - відповідач 1), в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 20.11.2018 року №Ф-1150-23/0316, що підписана начальником Кам`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області Д.Макаровим, в частині включення до суми боргу (недоїмки) неіснуючої заборгованості по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 5385,44 грн. за 2015 рік;
- визнати такою, що не є виконавчим документом і не підлягає примусовому виконанню вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 20.11.2018 року №Ф-1150-23/0316, що підписана начальником Кам`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області Д.Макаровим, в частині включення до суми боргу (недоїмки) неіснуючої заборгованості по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 5385,44 грн. за 2015 рік.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №160/1034/19 передана на розгляд судді Віхровій В.С.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що ним було сплачено суму заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску, про що надано відповідні докази, проте відповідачем 1 було протиправно винесено вимогу про сплату боргу. Крім того, позивач зазначає, що не було отримано результатів розгляду його скарг на оскаржувану вимогу.
Згідно з ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 260 КАС України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 262 КАС розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання.
У хвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 р. позовну заяву було залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи на 27.03.2019 р. о 09:30 год.
У судове засідання 27.03.2019 р. відповідач 1 не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, причини неявки суду не повідомив. Для повторного виклику сторін по справі, судове засідання відкладено до 09:45 год. 15.04.2019 р.
У судове засідання 15.04.2019 р. відповідач 1 не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, причини неявки суду не повідомив. Для повторного виклику сторін по справі, судове засідання відкладено до 11:15 год. 06.05.2019 р.
У судове засідання 06.05.2019 р. відповідач 1 не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, причини неявки суду не повідомив. Для повторного виклику сторін по справі, судове засідання відкладено до 11:20 год. 15.05.2019 р.
У судове засідання 15.05.2019 р. відповідач 1 не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, причини неявки суду не повідомив.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2019 р. суд перейшов до розгляду справи в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання 03.06.2019 р. о 10:40 год.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2019 р. судом ухвалено застосувати до голови Комісії з реорганізації Кам`янської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, заступника начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 захід процесуального примусу у вигляді приводу до зали судового засідання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2019 р. до участі у справі в якості відповідача 2 залучено Головне управління ДФС у Дніпропетровській області.
30.05.2019 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду представником податкового органу подано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.
03.06.2019 р. засобами електронного зв`язку від Кам`янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали щодо виконання ухвали суду від 15.05.2019 р. про привід керівника податкового органу у судове засідання.
У підготовче судове засідання 03.06.2019 р. прибули позивач та представник відповідачів.
Представником податкового органу надано відзив на позовну заяву, згідно якого повідомлено суд про незгоду з позовними вимогами, оскільки позивачем належним чином не виконувались норми ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а саме єдиний внесок за період 2015 року не сплачено у встановлений законодавством строк, у зв`язку із чим було винесено вимогу про сплату боргу.
Судом ухвалено закінчити підготовче провадження у справі та перейти до розгляду справи по суті 19.06.2019 р. о 10:20 год.
У судове засідання 19.06.2019 р. прибули позивач та представник відповідачів.
Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.
Представник відповідачів проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Розглянувши вимоги позову, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази наявні у суду, заслухавши пояснення учасників справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Дана сума складається із поточної заборгованості по щоквартальним внескам за 2018 рік у розмірі 7371,54 грн. та заборгованості внаслідок несплати єдиного внеску в сумі 5385,44 грн. за 2015 рік.
Не погоджуючись із сумою заборгованості у розмірі 5385,44 грн. позивач звернувся до суду.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом МФУ від 20.04.2015 р. №449 (надалі - Інструкція №449).
Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що платниками єдиного внеску, зокрема, є фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту).
Відповідно до зазначених норм, позивач є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця (ч. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").
Згідно ч. 12 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки встановлені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" є недоїмкою та стягується з нарахуванням застосуванням штрафів.
Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч. 10 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").
Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно (ч. 13 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").
Відповідно до ч. 15 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою та дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом.
Відповідно до ч. 16 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.
Відповідно до п.5 Інструкції №449, на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення платежу.
Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.
В якості доказу відсутності заборгованості зі сплати єдиного внеску за 2015 рік позивачем надано до суду квитанцію №ПН128605 від 28.04.2016 р., видану ПАТ "Банк "ЮНІСОН", якою зафіксовано внесення ОСОБА_1 в касу банку 5385,44 грн. для перерахування на рахунок Верхньодніпровської ОДПІ в якості ЄСВ за 12 місяців 2015 року.
Судом було досліджено інтегровану картку платника податку, в якій дані щодо зарахування коштів за вказаною квитанцією відсутні.
У судовому засіданні представник податкового органу пояснив, що установа банку була в стадії ліквідації, платіж банком не був проведений та сума сплачена платником податку не отримана.
Згідно ч. 7 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.
Платники, зазначені в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, які не мають банківського рахунку, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв`язку.
Відповідно до п.2 ч.10 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" днем сплати єдиного внеску вважається: у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі.
Враховуючи наявність квитанції про сплату, суд вважає, що позивачем виконано вимоги закону щодо своєчасної сплати обов`язкового платежу.
Також, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що не погоджуючись з оскаржуваною вимогою в частині сплати заборгованості у розмірі 5385,44 грн., позивачем 15.12.2018 р. були подані скарги до ГУ ДФС в Дніпропетровській області та ДФС України.
Згідно приписів ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.
Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.
Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області отримало скаргу 18.12.2018 р., Державна фіскальна служба України, - 17.12.2018 р., про що свідчить отримана інформація з офіційного сайту "Укрпошта".
22.01.2019 р. у відповідь на скаргу, позивачем отримано від Державної фіскальної служби України рішення від 17.01.2019 р. про результати розгляду скарги, яким вимога про сплату боргу (недоїмки) від 20.11.2018 №Ф-1150-23/0316 залишена без змін, скарга від 15.12.2018 р.- без задоволення.
При цьому, згідно штемпелю на поштовому конверті та отриманої з офіційного сайту "Укрпошта" інформації, рішення було надіслано 17.01.2019 р., тобто поза межами встановленого законом 30-ти денного строку (на 31-й день).
Результат розгляду скарги позивача Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до позивача надіслано не було.
В матеріалах справи такі докази також відсутні.
Під час судового розгляду справи представником відповідачів жодних пояснень відносно даної обставини не надано.
З викладеного вбачається, що позивачу не було надіслано у встановлений строк вмотивованого рішення про розгляд скарги на вимогу про сплату боргу, що має наслідком задоволення означених скарг на користь платника ( ОСОБА_1 ).
При вирішенні даної справи судом, серед іншого, враховано практику Європейського суду з прав людини.
Також, Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" від 01.07.2003 вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути повідомлені позивачу вчасно та такі висновки мають бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Під час розгляду справи, правомірність оскаржуваної податкової вимоги відповідачами перед судом не доведена.
При цьому судом враховано, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач 1 протиправно повторно нарахував позивачу суму заборгованості у розмірі 5385,44 грн. та звернув до стягнення у складі суми заборгованості за спірною вимогою про сплату боргу. У зв`язку із чим позовна вимога 1 підлягає задоволенню.
Разом з тим, суд зазначає, що позовна вимога 2 фактично дублює позовну вимогу 1, та наслідки задоволення позовної вимоги 1 нівелює звернення стягнення з позивача спірної суми заборгованості, з огляду на що, на переконання суду, задоволення позовної вимоги 1, достатньо для поновлення порушених прав особи, як звернулася до суду.
За наведених обставин у сукупності, позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За наслідками розгляду даної справи, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 384,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 11, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250 КАС України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Кам`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги, - задовольнити частково;
Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 20.11.2018 року №Ф-1150-23/0316, яка підписана начальником Кам`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області Д.Макаровим, в частині включення до суми боргу (недоїмки) неіснуючої заборгованості по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 5385,44 грн. за 2015 рік;
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 384,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 21 червня 2019 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили 21.06.19 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді В.С. Віхрова В.С. Віхрова Ю.Ю. Ковтун