Справа № 480/4223/18
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 р.Справа № 480/4223/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.,

суддів: Перцової Т.С. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.02.2019, головуючий суддя І інстанції: Л.М. Опімах, м. Суми, по справі № 480/4223/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в особі начальника ОСОБА_2 (надалі відповідач), в якому просив суд визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо ненарахування та невиплати йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2008 по 31.05.2018 в сумі 54107,90 грн станом на 01.11.2018; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2008 по 31.05.2018 в сумі 54107,90 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.02.2019 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2008 по 31.05.2018 в сумі 54107,90 грн.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2008 по 31.05.2018 в сумі 54107,90 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що судом першої інстанції не враховано, що однією з обов`язкових умов виплати компенсації є нарахування доходів та їх несвоєчасна виплата. Зважаючи на те, що перерахунок пенсії згідно з рішенням суду виконано вчасно, тобто після надходження до головного управління рішення суду, підстави для нарахування та виплати компенсації відсутні.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, позивач, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області як пенсіонер органів внутрішніх справ та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 07.02.2018 у справі № 818/2106/17 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за вислугу років до 50 відсотків грошового забезпечення з 01 січня 2008 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років із розрахунку 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2008 року (а.с.7-9).

На виконання рішення суду відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2008 по 31.05.2018 та її виплату у червні 2018 року. Відповідно до перерахунку пенсії доплата складає 19764,36 грн.

18.10.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

Листом від 01.11.2018 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області відмовило в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 суми компенсації втрати частини доходів за вказаний період (а.с.14-15,16).

Не погодившись із такою відмовою, позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, не здійснивши розрахунку та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів за період з 01.01.2008 по 31.05.2018 у зв`язку з порушенням строків їх виплати, не дотримався вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати та така бездіяльність не може відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України. Також суд погодився із сумою розрахунку компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2008 по 31.05.2018 в розмірі 54107,90 грн, яка була заявлено до сплати позивачем.

Колегія суддів погоджується із загальним висновком суду першої інстанції про правомірність позовних вимог ОСОБА_1 , але вважає, що судом першої інстанції не правильно обрано ефективний спосіб захисту порушених прав позивача.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно з п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок № 159) компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Наведене свідчить, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Також, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15.04.2019 року у справі № 727/7818/16-а (адміністративне провадження №К/9901/45555/18).

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Оскільки тривале не нарахування пенсії в повному розмірі за минулі періоди сталося з вини відповідача, зокрема виплата позивачу заниженого розміру пенсії, а фактична виплата заборгованості проведена лише у травні 2018 року, колегія суддів вважає, що позивач мав право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат, донарахованих і виплачених йому на підставі рішення суду.

Отже, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про обгрунтованість позовних вимог щодо виплати компенсації втрати частини доходу внаслідок несвоєчасної виплати пенсії у відповідності до положень Закону №2050-ІІІ за період з 01.01.2008 по 31.05.2018.

Стосовно доводів апелянта про разовий характер виплати відповідних коштів, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що пенсія - це періодичний платіж і той факт, що за судовим рішенням присуджено виплатити одноразово недоплачену суму не змінює сутності пенсії як періодичного платежу.

Водночас суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції стягнувши з відповідача на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в сумі 54107,90 грн, обрав не правильний спосіб захисту прав позивача, оскільки суд не наділений повноваженнями перебирати на себе функцію здійснення розрахунку та нарахування коштів замість органу, на який покладено такі повноваження.

Статтею 3 Закону № 2050-ІІІ передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно із пунктом 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Отже, позовна вимога про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованої пенсії за період з 01.01.2008 по 31.05.2018 в сумі 54107,90 грн. підлягає частковому задоволенню, оскільки приписи ст. 55 Закону № 2262-ХІІ застосовуються з урахуванням норм ст.3 Закону №2050-ІІІ , згідно якої сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться), а тому захист такого порушеного права полягає у зобов`язанні відповідача вчинити кореспондуючі цьому праву дії.

За таких обставин суд апеляційної інстанції частково задовольняє позовні вимоги позивача та вважає за необхідне і достатнє, з метою захисту порушених прав позивача, визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованої пенсії за період з 01.01.2008 по 31.05.2018 та зобов`язати відповідача нарахувати й виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати донарахованої пенсії за період з 01.01.2008 по 31.05.2018 у розмірі, обчисленому за методикою, встановленою ст.3 Закону № 2050-ІІІ та Порядку №159.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції повність або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, та не враховано приписи ст. 3 Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, які мають бути застосовані до спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку про скасування постанови суду першої інстанції з прийняттям нової про часткове задоволення позову з урахуванням іншого способу захисту порушених прав позивача.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.02.2019 по справі № 480/4223/18 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2008 по 31.05.2018.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2008 по 31.05.2018 у розмірі, визначеному відповідно до ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року N 159.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді Т.С. Перцова О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 12.07.2019.