Справа № 127/11990/19
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/11990/19

Головуючий у 1-й інстанції: Федчишен С.А.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

17 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2019 року (повний текст складено 18 червня 2019 року у м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Маланського Сергія Миколайовича, Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (далі - відповідач 1, 2) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

позивач 26.04.2019 звернувся із позовом до Вінницького міського суду Вінницької області в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову № 04/135 від 12.04.2019 прийняту старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Маланським С. М. про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.65 КпАП України та закрити справу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.65 КпАП України щодо ОСОБА_1 , в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.65 КпАП України.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.06.2019 позов задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано постанову № 04/135 від 12.04.2019 прийняту старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Малайським С. М. про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.65 КпАП України.

Справу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.65 КпАП України щодо ОСОБА_1 , в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.65 КпАП України закрито.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 65 та 65-1 КУпАП, при цьому, стягнення накладено в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Також вказано, що ОСОБА_1 відмовився від отримання другого екземпляра протоколу, де вказано було дату розгляду справи, а тому, 09.04.2019 йому направлено другий екземпляр протоколу та повідомлення про розгляд справи на поштову адресу.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, який обґрунтовано, зокрема тим, що ухвала Тульчинського районного суду від 14.03.2019 про закриття кримінального провадження не є доказом у вчиненні позивачем адміністративного правопорушення. Також вказав, що у резолютивній частині оскаржуваної постанови вказано лише правопорушення визначене ст. 65 КУпАП. Крім того, на момент прийняття оскаржуваної постанови відповідач не мав відомостей про вручення позивачу повідомлення про час і місце розгляду справи.

В судовому засіданні сторони підтримали свої позиції.

Протокольною ухвалою суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

14.03.2019 ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п. 4 ч.1 ст. 284 КК України та закрито кримінальне провадження, у зв`язку з декриміналізацією кримінального правопорушення.

12.04.2019 постановою №04/135 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 65 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Оскаржувана постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена статтею 105, 107 Лісового кодексу України тим, здійснив знищення або пошкодження полезахисних лісових смуг, а саме: без відсутності лісорубного квитка здійснив незаконну порубку дерев у кількості 141 шт., різних порід та діаметрів у кварталах 63 виділ 7 на території Семенської сільської ради тау кварталі 64 виділ 5 Зяньковецької сільської ради, Немирівського району, Вінницької області.

Не погоджуючись із вказаною постановою позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач порушив процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності, належним чином не встановив відповідно до законодавства фактичні обставини щодо наявності або відсутності порушення і позбавив ОСОБА_1 можливості надати пояснення та докази в підтвердження відсутності складу правопорушення, скористатися допомогою адвоката чи іншого фахівця в галузі права, а тому, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 65 КУпАП передбачено, незаконна порубка і пошкодження дерев або чагарників; перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев або чагарників; знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розсадниках і на плантаціях, а також молодняка природного походження і самосіву на площах, призначених під лісовідновлення, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п`ятнадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від сімдесяти п`яти до ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від тридцяти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 65-1 КУпАП встановлено, що знищення або пошкодження полезахисних лісових смуг, захисних лісових насаджень вздовж берегів річок, каналів, навколо водних об`єктів, гідротехнічних споруд, на смугах відводу автомобільних доріг, залізниць та інших захисних лісових насаджень тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятнадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти п`яти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положенням ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне порушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 250 КпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно матеріалів справи, ухвалою Тульчинського районного суду від 14.03.2019 у справі № 140/1178/16-к закрито кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у кримінальному правопорушенні передбаченому ст. 246 КК України у зв`язку з декриміналізацією.

Суд погоджується з аргументами представника позивача, що в даній постанові не надано чіткої правової кваліфікації діям особи відносно якої прийнято рішення про закриття провадження, і сама по собі постанова не є достатнім доказом вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

При цьому, провадження у справі закрито у зв`язку із частковою декриміналізацією діяння, шляхом внесення змін до ст. 246 КК України та визначення розміру істотної шкоди, а не у зв`язку з відсутністю складу чи події правопорушення.

Крім того, за незаконну вирубку дерев передбачена адміністративна відповідальність, яка встановлена ч. 1 ст. 65 КУпАП та ст. 65-1 КУпАП.

Разом з тим, з оскаржуваної постанови № 04/135 від 12.04.2019 вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення двох статтей КУпАП 65 та 65-1.

Частиною 2 ст. 36 КУпАП встановлено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Однак, відповідачем 1 у резолютивній частині постанови про накладення адміністративного стягнення не зазначено про вчинення позивачем правопорушення передбаченого ст. 65-1 КУпАП.

Крім того, приймаючи оскаржувану постанову відповідачем не відібрано пояснень у позивача та свідків стосовно вчинення адміністративного правопорушення та не вжито заходів для з`ясування всіх обставин справи, в тому числі, щодо розміру завданої шкоди.

Стосовно повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд вказує наступне.

Інструкція з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення затверджена Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.07.2004 № 264 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24.07.2004 за № 934/9533 визначає порядок оформлення матеріалів посадовими особами Державної екологічної інспекції України та її територіальних органів (далі - органи Держекоінспекції України) при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, а також встановлює порядок їх обліку (п. 1.2).

Згідно п. 2.3 вказаної Інструкції, протокол складається на місці виявлення правопорушення. У разі неможливості складення протоколу на місці вчинення правопорушення, якщо складання протоколу є обов`язковим, посадові особи органів Держекоінспекції України можуть доставляти порушника(ів) до органів, визначених у статті 259 КУпАП.

Пунктом 2. 11 Інструкції встановлено, що протокол підписується особою, яка його склала, порушником (законними представниками) і свідками, якщо вони є. У разі відмови порушника від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Порушник має право додати до протоколу пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви відмови від його підписання. У разі коли порушник пише пояснення на окремому аркуші, в протоколі про це робиться відмітка.

Положенням п. 2.13 Інструкції зазначено, що особа, яка склала протокол, роз`яснює порушнику його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, про що порушник ставить свій підпис, а в разі відмови від підпису робиться відмітка у протоколі, та вручається чи надсилається повідомлення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно матеріалів справи, на адресу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області від Немирівської місцевої прокуратури надійшли матеріали для вирішення питання притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 65 КУпАП в порядку ст. 38 КУпАП.

08.04.2019 відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача № 009866 у приміщенні Немирівської місцевої прокуратури.

Протокол складено у присутності позивача та у присутності свідка ОСОБА_2 , про що зазначено у протоколі.

З вказаного протоколу вкачається, що ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу, надання пояснень та отримання другого екземпляра протоколу, у зв`язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення старшим державним інспектором зроблено відповідний запис.

У вказаному протоколі також було вказано про розгляд справи про адміністративне правопорушення 09.04.2019 о 09:15.

Однак, враховуючи, що позивач відмовився від отримання другого екземпляра протоколу, в якому вказано час та місце розгляду справи, 09.04.2019 на адресу позивача направлено другий екземпляр протоколу та повідомлення, що розгляд справи про адміністративне правопорушення буде проводитись 12.04.2019 о 14.30 год.

Проте, на момент прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення від 12.04.2019 вказане повідомлення позивачу вручено не було, а відповідач не мав відомостей стосовно повідомлення позивача про час і місце розгляду справи, відтак, позивач був позбавлений можливості знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави дійти висновку про передчасність винесення відповідачем 1 оскаржуваної постанови, оскільки старшим державним інспектором не було вчинено всіх необхідних заходів, дотримання яких гарантувало б правомірність останньої.

Частиною 2 ст. 77 КАС України закріплено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що органами Державної екологічної інспекції у Вінницькій області не доведено правомірність притягнення позивача до відповідальності за адміністративне правопорушення, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в підтвердження факту вжиття відповідачем всіх необхідних заходів, які б засвідчили про правомірність його дій та обґрунтованість висновків.

У справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. За логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, якщо уповноваженим органом не обґрунтовано підстави притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення заявлених позовних вимог в частині скасування постанови №04/135 від 12.04.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 65 КУпАП.

Щодо рішення суду першої інстанції в частині закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за за ч. 1 ст. 65 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що судовим розглядом встановлено, що підставою скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення слугувало не доведення правомірності оскаржуваного рішення, тобто дотримання при його постановленні норм процесуального права, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, колегія суддів вважає за необхідне надіслати справу про адміністративне правопорушення у відношенні позивача на новий розгляд до компетентного органу, а саме до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області. При цьому, в ході нового розгляду справи необхідно вирішити її в точній відповідності з законом із з`ясуванням усіх обставин справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що прийняття рішення шляхом направлення справи на новий розгляд до компетентного органу не суперечитиме вимогам ч.2 ст. 272 КАС України, оскільки зазначена норма забороняє повернення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2019 року -скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 04/135 від 12 квітня 2019 року прийняту старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Вінницької області Маланським Сергієм Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.65 КпАП України, надіслати справу на новий розгляд до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області.

В задоволені решти позовних вимог та апеляційної скарги відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту підписання і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.