Справа № 240/5384/18
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/5384/18
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Попова О.Г.
Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.
17 липня 2019 року м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Полотнянка Ю.П.
суддів: Кузьменко Л.В. Франовської К.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити виплату одноразової грошової допомоги,
В С Т А Н О В И В :
в листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:
- визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги;
- зобов`язати Міністерство оборони України здійснити виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , згідно Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності ІІ групи.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08 січня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В апеляційній скарзі зазначає, що дії відповідача є протиправними, та що його право на отримання одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, виникло з моменту встановлення йому цієї групи інвалідності, тобто з 14.03.2018 та не залежить від первинного чи повторного встановлення інвалідності.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як встановлено судом першої інстанції, що позивач брав участь у бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН. Звільнений з військової служби наказом Командувача військами північного оперативного командування від 14 лютого 2004 року №12-ПМЗ.
Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №405 від 09 лютого 2015 року встановлено, що захворювання старшого прапорщика у відставці ОСОБА_1 , так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час у часті у бойових діях у складі Миротворчих сил ООН.
Так, при первинному огляді позивачу було встановлено III групу інвалідності з 28 липня 2015 року, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 182 700 грн.
Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААБ №100504 від 14 березня 2018 року, ОСОБА_1 при повторному огляді встановлено безтерміново з 09 лютого 2018 року ІІ групу інвалідності, що пов`язана з виконанням обов`язків військової служби під час участі у бойових діях у складі Миротворчих силах ООН (а.с. 12).
У зв`язку із встановленням позивачу з 09 лютого 2018 року ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, позивач звертався із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.
04 травня 2018 року комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення, яке оформлене протоколом від 04.05.2018 №44 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги через відсутність правових підстав для виплати. Вказано, що згідно з абзацом другим пункту 4 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пунктом 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року№975, у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється, а позивачу групу інвалідності змінено понад дворічний термін. Допомога у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності виплачена в сумі 182 700,00 грн (а.с. 16).
Зазначена відмова стала підставою для звернення позивача до суду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки зміна групи інвалідності відбулась після спливу дворічного строку, тому відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, як інваліду ІІ групи, з урахуванням виплаченої раніше суми одноразової грошової допомоги.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.
Приписами частини першої статті 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що дія даного Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісті.
Згідно частини першої статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Тобто, вищевказаний Закон пов`язує право на отримання одноразової допомоги з настанням певних обставин, а саме: у разі загибелі, у разі встановлення інвалідності, у разі встановлення ступеня втрати працездатності.
Відповідно до частини другої статті 16 Закону № 2011- ХІІ встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, відповідно до пункту 4 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011- ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Разом з цим, частиною четвертої статті 16-3 цього Закону (в редакції Закону яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975).
Пунктом 3 Порядку № 975 передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Право на отримання одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язане з датою встановлення інвалідності та, відповідно, визначається положенням законодавства, яке було чинним саме на той момент, та встановлювало, зокрема, порядок отримання та розмір такої допомоги.
З огляду на зазначене, до правовідносин з приводу визначення у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням йому ІІ групи інвалідності, захворювання, так, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі у бойових діях у складі Миротворчих сил ООН, застосуванню підлягають положення законодавства чинні станом на 09.02.2018 (дату встановлення йому цієї інвалідності).
Згідно з пунктом 8 Порядку № 975 (в редакції чинній саном на 09.02.2018) якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
У разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.
Крім того, згідно із Законом №1774-VIII від 06 грудня 2016 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" частину четверту статті 16-3 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців" було доповнено пунктом 2, яким встановлено, що у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.
Враховуючи вищевикладене, нормами статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку № 975 передбачено право військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі у випадку зміни під час повторного огляду згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії групи інвалідності, за умови, що зміна групи інвалідності відбулася протягом двох років після первинного встановлення інвалідності.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 ІІ групу інвалідності було встановлено 09.02.2018, тобто вже після внесення змін до ст.16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а тому встановлене цією нормою обмеження дворічним строком право на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю іншої групи інвалідності поширюється на спірні правовідносини.
Встановлено, що ОСОБА_1 за наслідками первинного огляду з 28.07.2015 було встановлено ІІІ групу інвалідності, у зв`язку з чим позивачу була виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 182 700 гривень.
Таким чином, позивач скористався своїм правом на отримання одноразової допомоги у випадку встановлення інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, передбаченим статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
З 09 лютого 2018 року позивачу за наслідками повторного огляду було встановлено ІІ групу інвалідності, захворювання, так, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі у бойових діях у складі Миротворчих сил ООН. Тобто зміна групи інвалідності сталася після спливу дворічного терміну з моменту встановлення йому 28 липня 2015 року ІІІ групи інвалідності.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення відповідача щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги позивачу є правомірним, оскільки між встановленням ІІІ групи та встановленням ІІ групу інвалідності, захворювання, так, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі у бойових діях у складі Миротворчих сил ООН минуло більше 2-х років.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 січня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Кузьменко Л.В. Франовська К.С.