Справа № 686/4228/19
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/4228/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

16 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Охрімчук І.Г. Моніча Б.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представника апелянта, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року (повний текст судового рішення складено 24.05.2019р.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Лаврентьєва Юрія Вікторовича про зобов`язання державного реєстратора вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в Хмельницький міськрайонний суд з позовом до відповідача, в якому просила зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно, приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Лаврентьєва Юрія Вікторовича здійснити державну реєстрацію права власності на 2/9 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 липня 2018 року, що видане приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Лаврентьєвим Юрієм Вікторовичем та зареєстроване в реєстрі за №1032. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13.07.2018 року ОСОБА_1 , було подано до державного реєстратора прав на нерухоме майно, приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Лаврентьєва Юрія Вікторовича заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним номером 29152988 для проведення державної реєстрації права власності на 2/9 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою, АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.07.2018 року, виданого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Лаврентьєвим Юрієм Вікторовичем та зареєстроване в реєстрі за №1032.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року закрито провадження у справі №686/4228/19 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Лаврентьєва Юрія Вікторовича про зобов`язання державного реєстратора вчинити дії. Повернуто ОСОБА_1 з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок), сплачений при подачі даного позову.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Хмельницького окружного адміністративного суду. В апеляційній скарзі зазначає, що спір носить адміністративний характер, пов`язаний з відмовою Державного реєстратора здійснити державну реєстрацію права власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що 13.07.2018 року ОСОБА_1 подала до державного реєстратора прав на нерухоме майно, приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Лаврентьєва Юрія Вікторовича заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним номером 29152988 для проведення державної реєстрації права власності на 2/9 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою, АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.07.2018 року, виданого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Лаврентьєвим Юрієм Вікторовичем та зареєстрованого в реєстрі за №1032.

Рішенням державного реєстратора, приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєвим Юрієм Вікторовичем в результаті розгляду заяви позивача відмовлено в державній реєстрації права власності на 2/9 частки житлового будинку, що розташований за адресою, АДРЕСА_1 , та зазначено, що право власності на заявлений об`єкт нерухомого майна не може бути зареєстровано до моменту завершення реєстраційних дій з об`єктом в процесі поділу.

Згідно листа №561/01-16 від 23.07.2018 року "Про надання інформації" державний реєстратор прав на нерухоме майно, приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєв Юрій Вікторович повідомив, що ним, заведено спадкову справу, на підставі поданих документів. Спадкоємиця просить видати свідоцтво про право на спадщину на 2/9 частки житлового будинку. В ході здійснення перевірки - Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ним було виявлено наступну інформацію:

- у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відкрито розділ, в якому зазначено: "Об`єкт в процесі поділу", на житловий будинок, частка якого входить до складу спадкового майна;

- в процесі поділу вказаного Розділу, держаним реєстратором, у зв`язку із виділенням в натурі 1/2 частки житлового будинку на підставі рішення суду прийнято рішення про створення нового окремого об`єкту нерухомого майна, якому присвоєно нову адресу. В зв`язку з чим змінилася площа та частки у праві власності на будинок, що спадкується.

Враховуючи відомості зазначені у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державний реєстратор повідомив позивача про те, що він не має права вносити будь-які зміни в Розділ нерухомого майна, якщо він перебуває "в процесі поділу" окрім як закрити його.

Вважаючи, що дана відмова порушує права позивача, як власника нерухомого майна, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки спірні правовідносини фактично пов`язані із захистом порушеного права власності на об`єкт нерухомості, то даний спір не є публічно-правовим і має вирішуватися з урахуванням суб`єктного складу учасників справи за правилами цивільного судочинства.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

Вказані норми права встановлюють, що в порядку адміністративного судочинства захищаються права та інтереси осіб у сфері публічно-правових відносин. Публічно-правові відносини є складовою частиною правових відносин, які виникають у суспільстві.

Таким чином, до адміністративного суду з адміністративним позовом має право звернутись особа за захистом саме публічного права, свободи чи інтересу у сфері публічно-правових відносин.

Колегія суддів зазначає, що публічно-правовим спором в адміністративному судочинстві є не будь-який спір, у якому однією із сторін є орган публічної адміністрації, а лише той, що випливає із здійснення таким суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій щодо скаржника. Тобто, для наявності такого спору є обов`язковим наявність зв`язку між здійсненням органом влади покладених на нього владних управлінських функцій та порушення прав, свобод чи інтересів фізичної або юридичної особи внаслідок такої реалізації своїх функцій владним органом.

Звернення особи з позовом до суду на захист іншого крім публічного права, свободи чи інтересу, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про відмову в державній реєстрації права власності на 2/9 частки житлового будинку не мав публічно-правових відносин саме з позивачем.

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Тому, колегія суддів вважає, що у даній справі наявний спір про цивільне право, а саме - право власності на житлове приміщення.

Отже, в зазначеній категорії справ вирішуються спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстровано право чи обтяження. А тому мають розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Така позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №823/2042/16 від 04 вересня 2018 року, яка відступила від правових позицій, викладених у попередніх своїх постановах в тому числі і постанові від 05 червня 2018 року у справі №804/20728/14.

Отже, колегія суддів вважає, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, тому судом першої інстанції правомірно прийнято рішення про закриття провадження у справі, у відповідності до п.1 ч.1 ст.238 КАС України.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З аналізу вказаних норм права вбачається, що предметом адміністративного позову може бути визнання неправомірними лише тих рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які безпосередньо впливають на права та обов`язки позивача у сфері саме публічно-правових відносин.

Окрім вище зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що при визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи суд виходить з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб`єктного складу сторін.

Тобто, даний позов спрямований на захист прав у сфері цивільно-правових, а не публічно-правових відносинах, що виключає можливість його розгляду та вирішення в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 липня 2019 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Охрімчук І.Г. Моніч Б.С.