Справа № 804/1404/15
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2019 року м. Дніпросправа № 804/1404/15
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

за участю:

представника позивача: Устинової А . В .,

представника відповідача: Дроздюк А.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Біотрейд»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року (суддя суду першої інстанції Власенко Д.О.), прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, повний текст рішення складено 10.02.2015 року, в адміністративній справі №804/1404/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Біотрейд» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та часткове скасування податкового повідомлення - рішення,-

в с т а н о в и в :

17 січня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Біотрейд» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати частково на суму 257 380 грн. податкове повідомлення - рішення № від 10.09.2014 року Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що згідно п. 4 статті 17 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій за рішенням відповідних органів державної податкової служби України до суб`єкта підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Позивач зазначив, що вказана фінансова санкція встановлена за порушення суб`єктом підприємницької діяльності вимоги закону щодо друкування фіскального звітного чеку та зберігання його в книзі облік розрахункових операцій. Не виконуючи протягом певного часу обов`язок щодня друкувати фіскальний звітний чек, суб`єкт підприємницької діяльності вчиняє продовжуване порушення, а не зберігаючи чек у книжці триваюче порушення. Отже, за вчинення порушень, про які йдеться у п.4 ст. 17 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», відповідний орган державної податкової служби України може застосувати лише одну фінансову санкцію у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, незалежно від кількості виявлених під час перевірки суб`єкта підприємницької діяльності, який здійснює розрахункові операції за товари (послуги), випадків невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку та/або його не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій. Таким чином, нарахування штрафної санкції за не роздрукування фіскального звіту повинно бути здійснено один раз у розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн., а не 758 разів.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову ТОВ «Біотрейд».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року апеляційну скаргу ТОВ «Біотрейд» задоволено. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року - скасовано. Позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 10.09.2014 року в частині застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 257380 грн.

Відповідач не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції звернувся з касаційною скаргою на рішення суду.

Постановою Верховного Суду від 23 травня 2019 року касаційну скаргу відповідача задоволено частково. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2015 року скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для нового розгляду.

Скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції та направляючи справу на новий апеляційний розгляд Верховний Суд виходив з того, що за вчинення правопорушень, про які йдеться у п. 4 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», відповідний орган державної податкової служби України може застосувати лише одну фінансову санкцію у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від кількості виявлених під час перевірки суб`єкта підприємницької діяльності, який здійснює розрахункові операції за товари (послуги), випадків невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку та/або його не зберігання в низі обліку розрахункової операції.

Водночас, поза увагою суду апеляційної інстанції залишено те, що зазначена фінансова санкція встановлена за порушення суб`єктом підприємницької діяльності вимоги закону щоденно друкувати фіскальний звітний чек та зберігати його в книзі обліку розрахункових операцій, яка, в свою чергу, реєструється на кожен з наявних РРО.

Отже, обставини щодо кількості РРО, що обліковуються за позивачем, входять в предмет доказування в даній справі, та підлягають встановленню під час розгляду даної справи судом апеляційної інстанції для правильного її вирішення.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2019 року адміністративну справу №804/1404/15 прийнято до всього провадження.

10 липня 2019 року від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому він з приводу позиції Верховного Суду повідомив, що з додатку до акту перевірки № 3.6 можна встановити кількість РРО, зареєстрованих за позивачем, які були предметом перевірки. При цьому, відповідач зазначив, що виявлені під час перевірки не є триваючими, оскільки мали місце в різний період часу та здійснені по різним РРО.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримала, просила суд вимоги апеляційної скарги задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог ТОВ "Біотрейд" у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив суд рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача - без задоволення.

Під час нового розгляду справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судами під час розгляду справи встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що відповідачем СДПІ з ОВП у м.Дніпропетровську проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Біотрейд» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт № 466/28-01-47-03-30502509 від 27.08.2014 (а. с.13-22).

Перевіркою встановлено порушення підприємством п. 9 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суть якого полягає в тому, що позивачем не забезпечено щоденне друкування фіскальних звітних чеків на реєстраторах розрахункових операцій в кількості 758. Відсутність фіскальних звітних чеків в розрізі календарних дат наведено у додатку №3.6 до акту.

З огляду на виявлені порушення, за кожен такий випадок відповідачем застосовано фінансову санкцію у розмірі, передбаченому ч.4 ст.17 цього ж Закону, а саме: двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 257720 грн., про що прийнято податкове повідомлення-рішення № від 10.09.2014 (а. с.12).

Надаючи правову оцінку правомірності застосування відповідачем штрафних (фінансових) санкцій на підставі п. 4 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» у розмірі 257720 грн., суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до пункту 9 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані щоденно друкувати на РРО (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Згідно з пунктом 4 статті 17 зазначеного Закону у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій за рішенням відповідних органів державної податкової служби України до суб`єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, зазначена фінансова санкція встановлена за порушення суб`єктами підприємницької діяльності вимоги закону щоденно друкувати фіскальний звітний чек та зберігати його в книзі обліку розрахункових операцій.

Касаційний суд погоджується з висновком апеляційного суду про те, що не виконуючи протягом певного періоду обов`язку щодня друкувати фіскальний звітний чек, суб`єкт підприємницької діяльності вчиняє продовжуване порушення, а не зберігаючи цей чек у книзі обліку розрахункових операцій - триваюче.

Враховуючи, що згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, за дії (бездіяльність), які у своїй сукупності складають єдине продовжуване чи триваюче правопорушення, можливо притягнути до відповідальності лише один раз.

Отже, за вчинення порушень, про які йдеться у пункті 4 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», відповідний орган державної податкової служби України може застосувати лише одну фінансову санкцію у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян незалежно від кількості виявлених під час перевірки суб`єкта підприємницької діяльності, який здійснює розрахункові операції за товари (послуги), випадків невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку та/або його не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України (№21-89а13 від 16.04.2013, №21-155а13 від 04.06.2013, №21-442а13 від 17.12.2013.

Посилання на вказану правову позицію зроблено Верховним Судом в постанові від 23.05.2019 року у даній справі.

Суд зазначає, що за порушення, про які йдеться у пункті 4 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовується санкція виходячи з кількості РРО та відповідно КОРО, по яких не виконано щоденний друк фіскального звітного чеку та/або не забезпечено легітимне збереження останнього.

Як видно з додатку №3.6 до акту перевірки №466/28-1-47-30502509 від 27.08.2014 року при проведенні перевірки відповідачем встановлено не роздрукування щоденно позивачем фіскального звітного чеку та його не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій по 45 РРО та відповідно КОРО.

Таким чином, розмір штрафних (фінансових санкцій) відповідачем мало бути застосовано із цієї кількості РРО та відповідно КОРО, а не виходячи із загальної кількості не забезпечення роздрукування та зберігання звітних чеків за період, що перевірявся.

Суд зазначає, що розмір (штрафних) фінансових санкцій, які мали бути застосовані до позивача відповідно до п. 4 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» становить 15300 грн. (17 х 20 х 45), а не 257 720 грн., як це зроблено податковим органом.

Відтак суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що податкове повідомлення - рішення № від 10.09.2014 року Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління Міндоходів підлягає скасування в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 242 420 грн..

Вищенаведене залишилось поза увагою суду першої інстанції, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог ТОВ «Біотрейд» про скасування повідомлення - рішення № від 10.09.2014 року в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 242 420 грн., в іншій частині в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 та 6 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як видно з матеріалів справи позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом сплачено судовий збір у розмірі 487.20 грн. (10% від судового збору), а при поданні апеляційної скарги 2436 грн. (50% від суми судового збору, що підлягала сплаті за подання позову - 4872 грн.)

Судом апеляційної скарги задоволено позовні вимоги на суму 242 420 грн, що по відношенню до заявлених позовних вимог становить 99.04% . (257 380 грн. - 242 420 грн. = 14 960; 14960 грн. /257 380 х 100% = 0,06%; 100% - 0.06% = 99.04%)

Таким чином, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі, пропорційному задоволеним вимогам, на суму 2 895.14 грн. (487.20 грн. + 2436 грн. х 99.04%).

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 317, ст. 321 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Біотрейд» задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2015 року в адміністративній справі №804/1404/15 - скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Біотрейд» задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 10.09.2014 в частині застосованої штрафної (фінансової) санкції в розмірі 242 420 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Біотрейд» за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників ДФС суму судового збору у розмірі 2 895 (дві тисячі вісімсот дев`яносто п`ять) гривень 14 копійок.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена 17.07.2019 року.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай