Справа № 560/694/19
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/694/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач - Моніч Б.С.

16 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М. Охрімчук І.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 25 грудня 2014 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі наданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України довідки від 10 вересня 2018 року №72, із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 25.12.2014 йому призначена пенсія за вислугу років на підставі додатку до грошового атестата №4 від 25.12.2014 про додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії, поданого Адміністрацією Державної прикордонної служби України до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Проте, зазначений додаток не містив щомісячну додаткову грошову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, яку позивач отримував протягом 24 останніх календарних місяців служби підряд перед звільненням, за період з 01.12.2012 по 24.12.2014, та з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити дії задоволено.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 25 грудня 2014 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , на підставі наданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України довідки від 10 вересня 2018 року №72, із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889, з урахуванням раніше виплачених сум.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 25.12.2014 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2018 у справі №826/359/18, яке набрало законної сили, задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 . Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області довідку, яка передбачає у складі додаткових видів грошового забезпечення, що враховуються для нарахування пенсії, такі виплати: грошову допомогу для оздоровлення, яка виплачена в 2013 році; грошову допомогу для оздоровлення, яка виплачена в 2014 році; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, яка виплачена в 2013 році; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, яка виплачена в 2014 році; щомісячну додаткову грошову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889, яка виплачена в період з 01 грудня 2012 року по 24 грудня 2014 року.

На виконання зазначеного рішення військовою частиною НОМЕР_1 направлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області довідку №72 від 10.09.2018 про додаткові щомісячні та одноразові види грошового забезпечення, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нараховані ОСОБА_1 за останні 24 місяці підряд перед звільненням з 01.12.2012 по 30.11.2014. Згідно з цією довідкою, до сум, неврахованих для призначення пенсії, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, віднесено: допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, щомісячну додаткову грошову винагороду (постанова Кабінету Міністрів України №889 від 22.09.2010).

Листом від 19.10.2018 №34706/07 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку його пенсії з урахування документів, наданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2018 №826/359/18. Також зазначено про надходження на адресу відповідача 24.09.2018 за вх.№36870/03 з Адміністрації Державної прикордонної служби України на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2018 у справі №826/359/18: довідки №72 від 10.09.2018 про додаткові щомісячні та одноразові види грошового забезпечення, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нараховані ОСОБА_1 за період з 01.12.2012 по 30.11.2014, копії зазначеного судового рішення, листа Галузевого державного архіву від 22.08.2018 №1267/15/М-429, архівної копії особистої картки грошового забезпечення за 2012 рік, листа Донецького прикордонного загону від 10.09.2018 №11-8275, особистої картки грошового забезпечення за 2014 рік.

Вказано, що щомісячна додаткова грошова винагорода згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, не зазначені в статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та у пункті 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, тому їх не може бути враховано до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у перерахунку його пенсії на підставі наданої довідки із зазначенням виплаченої йому протягом грудня 2012 року - грудня 2014 року щомісячної додаткової грошової винагороди та дійшов висновку, що позивач з дня призначення пенсії (25.12.2014), повинен був отримувати пенсійні виплати, обчислені з грошового забезпечення, до складу якого повинна була входити щомісячна додаткова грошова винагорода (постанова Кабінету Міністрів України №889 від 22.09.2010).

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись з рішенням щодо задоволення позову, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до невірного вирішення справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що щомісячна додаткова грошова винагорода згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 не належать до щомісячних виплат та додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні розміру пенсії згідно зі ст.ст.43, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон №2262-XII).

Також відповідач зазначив, що грошове забезпечення для обчислення пенсії було визначено станом на дату звільнення позивача на підставі його грошового атестату та довідки про додаткові види грошового забезпечення. Проте, додаткова грошова винагорода не були зазначені у документах, поданих позивачем для призначення пенсії.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Приписами ч. 1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Так, ч. 1 ст. 15 Закону № 2011-ХІІ, визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців, після звільнення їх з військової служби, провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей", пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Отже, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення, як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Згідно з п. п. 2 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій", установлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі № 676/2158/17.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2018 у справі №826/359/18, яке набрало законної сили, зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області довідку, яка передбачає у складі додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховуються для нарахування пенсії, зокрема, щомісячну додаткову грошову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889, яка виплачена в період з 01 грудня 2012 року по 24 грудня 2014 року.

За змістом зазначеного судового рішення, вказана щомісячна додаткова грошова винагорода мала бути включена до грошового атестата №4 від 25 грудня 2014 року, на підставі якого позивачу було призначено пенсію.

Згідно з частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 10 вересня 2018 року №72, виданою на виконання зазначеного рішення, розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 включав щомісячну додаткову грошову винагороду, яка виплачувалася з грудня 2012 року по грудень 2013 року, а також з березня 2014 року по листопад 2014 року та з неї сплачувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, при звільненні зі служби позивачу видано грошовий атестат №4 від 25 грудня 2014 року, який містить відомості для призначення позивачу пенсії у меншому розмірі, ніж той, що має бути призначений відповідно до чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що отримувана ОСОБА_1 щомісячна додаткова грошова винагорода, встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889, зазначена в довідці №72 від 10.09.2018 та з якої сплачений єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії позивача.

В поданій апеляційній скарзі відповідач вказує на помилковість висновку суду першої інстанції щодо його зобов`язання здійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу з 25.12.2014 року, посилаючись на те, що відповідно до ст.63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій провадиться за документами, які є у пенсійній справі та додатковими документами, поданими пенсіонерами, а перерахунок провадиться за минулий час не більше як за 12 місяців з дня подання додаткових документів.

Колегія суддів з цього приводу зазначає, що у спірних правовідносинах застосування згаданої вище норми не видається за можливе. Це пов`язано з тим, що додаткові документи відповідачу позивачем не надавалися.

Зазначені документи відповідачу надсилалися Адміністрацією Державною прикордонної служби України на виконання рішення суду від 16.03.2018 року.

Згідно з ч.3 ст.51 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Враховуючи, що позивач на час призначення йому пенсії у відповідності до ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" мав право на включення до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отримуваної ним щомісячної додаткової грошової винагороди, а невиплата належних йому коштів виникла з вини державних органів (в тому числі й тих, що видавали довідки для перерахунку пенсії), колегія суддів вважає, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки №72 від 10.09.2018 про види грошового забезпечення з урахуванням названого щомісячного додаткового виду грошового забезпечення підлягають задоволенню без обмеження строком.

Згідно положень статті 1 Конвенції, статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Положеннями статті 14 Конвенції регламентовано, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, право позивача на отримання пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

У свою чергу, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні та обмежуються лише посиланням на певні обставини, проте не вказують та, відповідно, не обґрунтовують у чому саме полягає неправильне застосування (порушення) судом першої інстанції норм матеріального права при прийнятті оскаржуваного рішення.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відповідно до вимог ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі 16 липня 2019 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Капустинський М.М. Охрімчук І.Г.