Справа № 480/4556/18
Суддя: Шелєхова Г. В.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 480/4556/18
Провадження № 2-а/591/81/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Шелєхової Г.В.

за участю секретаря судового засідання Бондар С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу №480/4556/18 за адміністративним позовом громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 до Управління ДМС в Сумській області про скасування рішення №93 про примусове повернення ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ставить питання про визнання протиправним та скасування рішення ДМС України в Сумській області №93 від 12 червня 2018 року про його примусове повернення з України.

Свої вимоги мотивує тим, що 12 червня 2018 року його було звільнено з виправної колонії. Того ж дня біля контрольно-пропускних воріт його затримали співробітники ДМС у Сумській області. 12 червня 2018 року відповідачем прийнято рішення №93 про примусове повернення позивача. У вказаному рішенні не зазначено дата, до якої він має покинути територію України. При складанні протоколу, винесенні постанови та прийнятті рішення було порушено права позивача на юридичну допомогу та справа розглядалася без участі перекладача.

Тому вважає оскаржуване рішення протиправним.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Сідліченко В.В. позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача Чхун С.А. проти позову заперечив.

Ухвалою судді Сумського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року матеріали справи передано до Зарічного районного суду м. Суми за підсудністю.

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Кривцовою Г.В. від 14 січня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 28 березня 2019 року.

28 березня 2019 року відкладено розгляд справи до 13 червня 2019 року у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

Згідно розпорядження №11 та протоколу повторного автоматизованого розподілу, у зв`язку з призначенням судді Кривцової Г.В. на посаду судді Верховного Суду, справу передано судді Шелєховій Г.В.

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Шелєхової Г.В. від 11 травня 2019 року справу прийнято до розгляду, призначено судове засідання на 31 травня 2019 року.

Протокольною ухвалою головуючого від 31 травня 2019 року оголошено перерву в судовому засіданні до 12 червня 2019 року за клопотанням представника позивача.

Протокольною ухвалою головуючого від 12 червня 2019 року оголошено перерву в судовому засіданні до 16 липня 2019 року у зв`язку з витребуванням інформації.

Суд, вислухавши пояснення з`явившихся учасників, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Судом встановлено, що в 1996 році позивач прибув до України, згідно його пояснень кордон перетнув на законних підставах. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що докази на спростування вказаного твердження відсутні.

Як вбачається з довідки про звільнення Серії СУМ№01304, ОСОБА_1 , засуджений 30 грудня 2004 року вироком Апеляційного суду м. Києва за ст. 187 ч. 4, 115 ч. 2, 12, 70 КК України, відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 06 червня 2004 року по 12 червня 2018 року. Вирок складений російською мовою. 12 червня 2018 року ОСОБА_1 було звільнено з Сумської виправної колонії №116 (а.с.21).

07 червня 2018 року ГУ НП в Сумській області на адресу управління ДМС в Сумській області направило лист №517/03/16-2018 щодо примусового видворення за межі України, згідно якого ОСОБА_1 не тільки становить суспільну небезпеку, яка полягає в злочинній діяльності проти миру і безпеки людства, а також є нелегальним мігрантом, оскільки у нього відсутні документи, які дають право на перебування в Україні.

Представник відповідача, як на підставу обгрунтованості та законності оскаржуваного рішення посилається на вказаний лист та на той факт, що позивач не вжив заходів для легалізації свого перебування на території України під час відбування покарання.

Однак повідомлення ГУНП в Сумській області не підкріплене жодними доказами. Підстави вважати поведінку позивача агресивною чи небезпечною відсутні, оскільки покарання за раніше вчинений злочин він відбув повністю, доказів на підтвердження того, що він мав намір продовжувати злочинну діяльність відсутні. Тому вказаний лист, без підтвердження будь-якими доказами не може вважатися достатньою підставою для примусового повернення позивача з України.

12 червня 2019 року відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МСМ№054191 за ч. 1 ст. 203 КУпАП. За результатами розгляду якого винесено постанову ПН МСМ 050858 від 12 червня 2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн.

12 червня 2019 року відповідачем прийнято рішення №93 про примусове повернення ОСОБА_1 за межі України, яке і є предметом оскарження (а.с.9-10).

Згідно тексту рішення, 12 червня 2019 року працівниками УДМС України в Сумській області виявлено громадянина Молдови ОСОБА_1 , який незаконно перебуває на території України. При проведенні перевірки встановлено, що громадянин Молдови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Республіки Молдова, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 6 липня 2009 року, терміном дії до 2 вересня 2024 року. Після закінчення дозволеного строку перебування громадянина Молдови ОСОБА_1 , територію України не покинув, мешкав за невстановленою адресою та з 6 червня 2004 року по 11 червня 2018 року відбував покарання в Сумській виправній колонії №116 за адресою: м. Суми, вул. Роменська, буд. 110. У період дозволеного строку перебування громадянин Молдови ОСОБА_1 з питань продовження строку перебування на території України чи оформлення документів, що підтверджують право проживання в Україні до підрозділів Державної міграційної служби України не звертався та підстав для отримання статусу біженця чи притулку в Україні не надав.

Резолютивна частина рішення містить зобов`язання ОСОБА_1 покинути територію України у термін до червня 2018 року, дата в рішенні не зазначена (а.с.9).

В додатку до рішення наявне зобов`язання, згідно якого позивач зобов`язується не пізніше 15 червня 2018 року залишити територію України (а.с.10).

В рішенні про примусове повернення з України Келеша М.В. №93, долученого до матеріалів справи №591/3361/18 за позовом Управління ДМС України у Сумській області до ОСОБА_1 про примусове видворення громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 , олівцем зазначена дата повернення «15».

26.11.2018 року на запит адвоката Сідліченка В.В., Управлінням Державної міграційної служби України в Сумській області надано рішення №93 від 12.06.2018 року, що підтверджується копією супровідного листа №Вх.№07-2018 (а.с.42).

У вищевказаному рішенні, оригінал якого був досліджений в судовому засіданні, дата не зазначена взагалі.

Почерк, яким записані дати в додатках до рішення візуально відрізняються. Тому є незрозумілим, коли саме було зазначено дати, до яких зобов`язано позивача покинути територію України та з яким рішенням був ознайомлений позивач.

Оскільки метою надання часу для добровільного повернення є саме право особи самостійно виконати рішення, то відсутність такої дати відповідно унеможливлює добровільне виконання вказаного рішення, а тому суд вважає, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягаєзадоволенню.

12 червня 2018 року рішенням Зарічного районного суду м. Суми №591/3361/18 від 12 червня 2018 року примусово видворено за межі території України громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 (а.с.57-59).

Крім цього, заслуговують на увагу доводи сторони позивача щодо не врахування при винесенні рішення родинних зв`язків, наявних у позивача, його дружини, матері та брата.

Позивач з 27 грудня 2012 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8).

З відомостей стосовно надання ОСОБА_1 побачень та отримання посилок і передач під час відбування покарання вбачається, що за час відбування покарання в ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» він підтримував зв`язки з дружиною ОСОБА_3 , матір`ю ОСОБА_4 та братом ОСОБА_5 .

Як підтвердили сторони, при прийнятті оскаржуваного рішення питання наявності родинних зв`язків не з`ясовувалося, що є обов`язковим в даному випадку з огляду на практику Європейського Суду.

У справі «Каплан та інші проти Норвегії» (рішення від 24.07.2014, заява №32504/11) Європейський суд з прав людини вказав на недопустимість непропорційного втручання в право на повагу до сімейного життя подружжя та їх дітей.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п.33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, що мали бути досягнуті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Мустакім (Moustaquim) проти Бельгії» від 18.02.1991 року (справа №12313/86), зазначено, що відокремлення заявника від іншої частини його сім`ї, викликане депортацією, кваліфіковано як порушення права на повагу до його сімейного життя з огляду на те, що було непропорційно законній меті.

Тому аналізуючи фактичні дані по справі на предмет їх відповідності статті 8 Конвенції та практиці Європейського суду з прав людини, суд вважає, що примусове висилання позивача з України порушує принцип справедливої рівноваги між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи та становить собою непропорційне втручання в право на повагу до сімейного життя подружжя, яке буде розлученим одне з одним.

Таким чином враховуючи, суттєві недоліки в оформленні рішення про примусове повернення з України громадянина Молдови ОСОБА_1 , а саме відсутність дати добровільного повернення, наявність тісних родинних зв`язків позивача на території України, відсутність доказів на підтвердження того, що він становить суспільну небезпечність для оточуючих, суд вважає, що право позивача порушене, а позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 77, 78, 139, 241-246, 286 КАС України

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Сумській області №93 від 12 червня 2018 року про примусове повернення з України громадянина Молдови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи в порядку письмового провадження, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення виготовлено 16 липня 2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин Молдови.

Відповідач: Управління ДМС у Сумській області, , адреса: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 27.

Суддя Г.В.Шелєхова