Справа № 522/489/19
Суддя: Чернявська Л. М.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/489/19
Провадження № 2-а/522/20/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Чернявської Л.М.

За участі секретаря судового засідання Пейкова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся 14 січня 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, в якому просить поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовною заявою до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про скасування постанов про адміністративне правопорушення № 618, 619 від 26.12.2018 року; скасувати постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про адміністративне правопорушення № 618 від 26.12.2018 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 11 ст. 96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51000 грн.; скасувати постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про адміністративне правопорушення № 619 від 26.12.2018 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51000 грн.

Посилається на те, що ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 30.09.2017 року, належить нежитлове підвальне приміщення, загальною площею 165,5 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Наприкінці листопада 2018 року позивачем отримано листа Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 23.11.2018 року № 1015-01/11-11558 «про проведення перевірки», в якому було зазначено, що «Департаментом буде здійснено заходи по проведенню позапланової перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства на об`єкті за адресою: реконструкція квартири № 10 та нежитлових підвальних приміщень під хостел по АДРЕСА_1 . Позапланова перевірка розпочнеться о 15:00 годині 29.11.2018 року на об`єкті будівництва за вищевказаною адресою.»

29.11.2018 року до Приміщення прибув співробітник Департаменту, зі слів представника позивача ОСОБА_2 , яка була присутня при перевірці, співробітник Департаменту зробив кілька фотознімків приміщення та пішов. При цьому ніякі документи в процесі проведення перевірки та/або за результатами перевірки їй не надавались.

04.01.2019 року на адресу позивача надійшли: акт складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт № 965/976; припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 17.12.2018 року; протокол про адміністративне правопорушення від 17.12.2018 року за ч. 11 ст. 96 КУпАП; протокол про адміністративне правопорушення від 17.12.2018 року за ч. 7 ст. 96 КУпАП; постанова про адміністративне правопорушення № 618 від 26.12.2018 року, якою на мене накладено адміністративне стягнення за ч. 11 ст. 96 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 51000 гривень; постанова про адміністративне правопорушення № 619 від 26.12.2018 року, якою на мене накладено адміністративне стягнення за ч. 7 ст. 96 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 51000 гривень. До даних документів було додано супровідний лист від 17.12.2018 року № 1015-01/11-12127 з інформацією про те, що розгляд справ про адміністративні правопорушення відбудеться 26.12.2018 року о 15:00 та о 15:30 год. за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 83, каб. 306. Крім того, до постанов про адміністративні правопорушення додано супровідні листи від 26.12.2018 року № 1015-01/11-12343 та № 1015-01/11-12344, в яких зазначено, що про час та дату розгляду справи позивачу було достеменно відомо з протоколу про адміністративне правопорушення від 17.12.2018 року, який було направлено рекомендованим листом із повідомленням. При цьому і протоколи, і постанови про адміністративне правопорушення, і усі інші перелічені документи надійшли на адресу позивача лише 04.01.2019 року.

З даними постановами позивач не погоджується та вважає їх неправомірними.

Так, позивач вказує, що він не був сповіщений про час та місце розгляду справи, а тому Департамент не вправі був розглядати зазначені справи за його відсутності та неправомірно виніс постанови про адміністративні правопорушення № 618 та № 619 від 26.12.2018 року.

Крім того, постановою про адміністративне правопорушення від 08.05.2018 року № 282/18, винесеною заступником начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименко Р.К., на позивача вже було накладено адміністративне стягнення за ч. 5 статті 96 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень. Даною постановою встановлено, що позивачем за адресою: АДРЕСА_1 виконуються будівельно-монтажні роботи з реконструкції підвального приміщення під житлове, шляхом зміни планувальної схеми приміщень із захопленням частини підвального приміщення загального користування без отримання права на виконання будівельних робіт. При цьому, в постанові зазначено, що відповідно до таблиці - Клас наслідків (відповідальності) будинків, будівель, споруд, лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури ДСТУ-Н.Б.В.1.2-16:2013 встановлено, що зазначений об`єкт будівництва по АДРЕСА_1 віднесено до незначного класу наслідків СС1. Тому дане правопорушення кваліфіковане за ч. 5 статті 96 КУпАП, а саме виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1).

Однак, оскаржуваною постановою головного інспектору будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Каменського С.І. про адміністративне правопорушення від 26.12.2018 року № 619 встановлено те саме правопорушення, а саме: виконання будівельно-монтажних робіт з реконструкції підвального приміщення під житлове (костел), шляхом зміни планувальної схеми приміщень із захопленням частини підвального приміщення загального користування без отримання права на виконання будівельних робіт. Проте в оскаржуваній постанові зазначено, що відповідно до ДСТУ-Н.Б.В.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва» та керуючись п. 8 ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зі змінами від 17.01.2017 року № 1817-VІІ, об`єкт відноситься до класу наслідків СС3. А тому кваліфіковано дане правопорушення за ч. 7 ст. 96 КУпАП, а саме діяння, передбачене частиною шостою цієї статті, тобто виконання будівельних робіт без дозволу на їх виконання, вчинене щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3) та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51000 гривень.

Висновок щодо віднесення об`єкту до класу наслідків СС3 зроблено і в оскаржуваній постанові № 618, а діяння кваліфіковано за ч. 11 ст. 96 КУпАП, а саме діяння, передбачені частиною десятою цієї статті, тобто експлуатація об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних в акті готовності об`єкта до експлуатації, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3).

Тобто один об`єкт протягом року спочатку був віднесений за класом наслідків (відповідальності) до об`єктів з незначними наслідками (СС1), а потім - до об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3). І, таким чином, двічі накладено адміністративне стягнення за одне правопорушення.

Крім того, Департамент, розглядаючи 26.12.2018 року дві справи про адміністративне правопорушення у відношенні позивача, порушив норми ст. 36 КУпАП та прийняв оскаржені по цій справі постанови, якими визнав позивача винним у скоєнні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.7 ст.96, ч. 11 ст.96 КУпАП.

Крім того, частина 7 та 11 статті 96 КУпАП передбачає адміністративне стягнення - штраф від двох до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, однак Відповідач не обґрунтував застосування штрафу у максимальному розмірі, та не навів підстав, обтяжуючих обставин, тяжких наслідків, або інших серйозних обставин, які б давали йому право на застосування санкції у максимальному розмірі, як вважає позивач.

Крім того, винесені постанови особою, яка і складала адміністративні матеріали, у тому числі і вищевказані протоколи, які сама і розглядала, не є об`єктивними, так як під час розгляду матеріалів та винесення за результатами їх розгляду постанови, особа фактично розглядала документи складені нею самостійно, при цьому у порушення вимог норм закону не могла об`єктивно оцінити законність складання даних матеріалів у тому числі протоколу та дослідити об`єктивно докази скоєння адміністративного правопорушення.

Крім того, оскаржуваними постановами встановлено, що «власником виконані будівельно-монтажні роботи з реконструкції вказаного підвального приміщення під житлове (хостел)», проте, як вважає позивач, дані висновки відповідача є необґрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству.

При цьому, позивач посилається на те, що відповідно до п. 14.1.129 1 ст. 14 Податкового кодексу України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють, зокрема будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку.

Відповідно до пункту 5.31 ДСТУ 4527:2006 хостел - це готель, у якому номери розташовані зазвичай за коридорною або блочною системою і який має умови для самостійного готування їжі та санітарно-технічні зручності на поверсі або у блоці.

Позивач зазначає, що оскільки нормами чинного законодавства хостел віднесено до об`єктів нежитлової нерухомості, то і висновки, зроблені Департаментом щодо зміни цільового призначення з нежитлового на житлове є помилковими.

Провадження у справі відкрито 16 січня 2019 року, встановлено порядок спрощеного провадження з викликом сторін для розгляду справи та поновлено позивачеві строк на звернення до суду з даними вимогами.

12 лютого 2019 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 повністю.

У відзиві представник відповідача посилається на те, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нежитлового власником підвального приміщення загальною площею 165,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 являється ОСОБА_1 .

Під час виїзду на місце за адресою: АДРЕСА_1 (нежитлове підвальне приміщення загальною площею 165,5 кв. м.), враховуючи наявні, надані та пред`явлені під час перевірки документи встановлено, що власником вищезазначеного приміщення ОСОБА_1 за зазначеною адресою виконані будівельно-монтажні роботи з реконструкції вказаного підвального приміщення під житлове (хостел), шляхом зміни планувальної схеми приміщень та улаштуванням додаткового дверного прорізу (що підтверджується листом Управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної Державної адміністрації №Ко-122,123/01-18 від 10.09.2018), додаткових санвузлів та душових кабін із захопленням частини підвального приміщення загального користування. Таким чином встановлено, що фактична планувальна схема нежитлового підвального приміщення не відповідає наданому технічному паспорту № 10Г-стр.46-№553, виготовленому КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 31.03.1999 року.

Відповідно до ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво»: Будівництво - це нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва. Об`єкт будівництва - це будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури. Реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко- економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко - економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності).

В Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів відсутні відомості щодо одержання ОСОБА_1 права на виконання підготовчих або будівельних робіт за зазначеною адресою.

Також, відповідно до даних державного реєстру нерухомих пам?ятників України встановлено, що будинок за вищевказаною адресою побудований в 1914 року за проектом архітектора Кабіольського В.М. прийнятий під охорону держави на підставі рішення виконавчого комітету Одеської обласної державної адміністрації №580 від 27.12.1991 як пам`ятник архітектури місцевого значення.

В свою чергу відповідно до ДСТУ-Н Б В. 1.2-16-2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва» та керуючись п. 8 ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зі змінами від 17.01.2017 № 1817-VII, об`єкт відноситься до класу наслідків ССЗ.

Згідно п.3 ч.І ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»: замовник має право виконувати будівельні роботи після видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками.

Згідно ч.І ст.37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»: право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Таким чином, власником вищезазначеного приміщення, ОСОБА_1 , за зазначеною адресою виконано будівельно-монтажні роботи з реконструкції вказаного нежитлового підвального приміщення під житлове (хостел), шляхом зміни планувальної схеми приміщень із захопленням частини підвального приміщення загального користування без отримання права на виконання будівельних робіт, що є порушенням вимоги п.3 ч.І ст. 34 та ч.І ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Також, у ході проведення перевірки встановлено, що об`єкт за даною адресою експлуатується в якості хостела. Відповідно до ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється. Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011р.: п.11 - Датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката; п.12 - Експлуатація об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Правопорушення у вигляді експлуатації об`єкта без його введення в експлуатацію є триваючим, пов`язане з безперервним невиконанням встановлених законом правил та регламентованих законодавством обов`язків.

З результатами перевірки 17.12.2018 було складено акт перевірки, два протоколи по справі про адміністративне правопорушення та припису про усунення порушень

Щодо нібито порушення відповідачем процедури проведення перевірки, то, відповідно до роз`яснення Президій Вищого арбітражного суду України N 02-5/35 від 26.01.2000 Недодержання вимог правових норм, які регулюють порядок прийняття акта, у тому числі стосовно його форми, строків прийняття тощо, може бути підставою для визнання такого акта недійсним лише у тому разі, коли відповідне порушення спричинило прийняття неправильного акта. Якщо ж акт в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є вірним по суті, то окремі порушення встановленої процедури прийняття акта не можуть бути підставою для визнання його недійсним, якщо інше не передбачено законодавством.

Схожа правова позиція викладена, також, у Постанові Вищого адміністративного суду України від 23.04.2014 №К/800/2118/14 (№ 367/4085/13-а) «Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що порушення процедури здійснення перевірки та притягнення суб`єкта будівництва до відповідальності не може бути підставою для звільнення позивача від сплати відповідних штрафних санкцій у випадку, якщо порушення ним вимог будівельного законодавства підтверджено належними та допустимими доказами.»

Крім того, позивач не прибув на розгляд справи до приміщення Департаменту, не направив жодних листів на адресу Департаменту щодо неможливості прибуття або перенесення розгляду справи, що свідчить про його небажання надавати пояснення, а не порушення Департаментом проведення позапланової перевірки, як зазначено в позові.

Постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 10.08.2018 року №79/1015-05/17899 направлена Товариству 10.08.2018 року №046. Згідно відстеження на офіційному сайті вбачається, що відправлення було вручено особисто 15.08.2018 року, проте 16.08.2018 року є відмітка про повернення поштової кореспонденції за зворотною адресою..

В судовому засіданні позивач не з?явився, надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності, свої вимоги підтримав, просив задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з?явився, про слухання справи сповіщений належним чином.

Суд розглядає справу за відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 30.09.2017 року, належить нежитлове підвальне приміщення, загальною площею 165,5 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Наприкінці листопада 2018 року позивачем було отримано листа Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 23.11.2018 року № 1015-01/11-11558 «про проведення перевірки», в якому було зазначено, що «Департаментом буде здійснено заходи по проведенню позапланової перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства на об`єкті за адресою: реконструкція квартири № 10 та нежитлових підвальних приміщень під хостел по АДРЕСА_1 . Позапланова перевірка розпочнеться о 15:00 годині 29.11.2018 року на об`єкті будівництва за вищевказаною адресою.»

29.11.2018 року до Приміщення прибув співробітник Департаменту, зі слів представника позивача ОСОБА_2 , яка була присутня при перевірці, співробітник Департаменту зробив кілька фотознімків приміщення та пішов. При цьому ніякі документи в процесі проведення перевірки та/або за результатами перевірки їй не надавались.

Як встановлено судом 04.01.2019 року на адресу позивача надійшли:

- акт складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт № 965/976;

- припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 17.12.2018 року;

- протокол про адміністративне правопорушення від 17.12.2018 року за ч. 11 ст. 96 КУпАП;

- протокол про адміністративне правопорушення від 17.12.2018 року за ч. 7 ст. 96 КУпАП;

- постанова про адміністративне правопорушення № 618 від 26.12.2018 року, якою на мене накладено адміністративне стягнення за ч. 11 ст. 96 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 51000 гривень;

- постанова про адміністративне правопорушення № 619 від 26.12.2018 року, якою на мене накладено адміністративне стягнення за ч. 7 ст. 96 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 51000 гривень.

До даних документів було додано супровідний лист від 17.12.2018 року № 1015-01/11-12127 з інформацією про те, що розгляд справ про адміністративні правопорушення відбудеться 26.12.2018 року о 15:00 та о 15:30 год. за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 83, каб. 306. Крім того, до постанов про адміністративні правопорушення додано супровідні листи від 26.12.2018 року № 1015-01/11-12343 та № 1015-01/11-12344, в яких зазначено, що про час та дату розгляду справи позивачу було достеменно відомо з протоколу про адміністративне правопорушення від 17.12.2018 року, який було направлено рекомендованим листом із повідомленням.

Тобто, протоколи, і постанови про адміністративне правопорушення, і усі інші перелічені документи надійшли на адресу позивача вже після розгляду справи про адміністративне правопорушення на якому позивач не був присутнім.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом встановлено, що Протоколи про адміністративні правопорушення від 17.12.2018 року із зазначенням часу і місця розгляду справ надійшли на адресу позивача 04.01.2019 року. Розгляд справ відбувся при цьому 26.12.2018 року, що свідчить про те, що позивач не був сповіщений про час та місце розгляду справи, а тому розгляд зазначених справ Департаментом за відсутності позивача та без його належного сповіщення є неправомірним.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до вимог ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст.268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ст. 281 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підпункт 3 п.20 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою КМ України від 06.04.1995 року №244 (надалі - Порядок №244), передбачає, що посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час підготовки справи до розгляду з`ясовує, зокрема, чи сповіщено суб`єкта містобудування, щодо якого складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місце розгляду справи.

Відповідно до п.21 Порядку №244 посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час розгляду справи зобов`язана з`ясувати, чи було вчинено правопорушення у сфері містобудівної діяльності, чи винний відповідний суб`єкт містобудування в його вчиненні, чи підлягає він притягненню до відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється перевірка, має право бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та за його наслідками отримувати акт перевірки, припис та протокол, надавати письмові пояснення, зауваження або заперечення до акту перевірки, щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від підписання протоколу, приймати участь у розгляді справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

В той же час, посадова особа ДАБІ зобов`язана у разі встановлення під час перевірки порушень містобудівного законодавства скласти акт перевірки та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, який надати для підпису суб`єкту містобудування, стосовно якого проведено перевірку, а в разі відмови від його підписання - направити протокол рекомендованим листом з повідомленням, повідомити суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, про час і місце розгляду справи, а при розгляді справи - з`ясувати чи сповіщено суб`єкта містобудування, щодо якого складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місце розгляду справи.

Судом встановлено, факт невручення позивачеві відповідних протоколів та факт неповідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, справа про вчинення про адміністративного правопорушення була розглянута відповідачем за відсутності належним чином повідомленого позивача.

Таким чином, суд встановив, що прийняття оскаржуваних постанов було здійснено із порушенням вимог Порядку №533, оскільки позивача було позбавлено права надати пояснення по суті вказаних порушень та заперечити їх.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Враховуючи все вище наведене, суд доходить висновку, що відповідач не довів дотримання правомірності процедури прийняття спірних постанов, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 242-246, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про скасування постанов задовольнити повністю.

Скасувати постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про адміністративне правопорушення № 618 від 26.12.2018 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 11 ст. 96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51000 грн..

Скасувати постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про адміністративне правопорушення № 619 від 26.12.2018 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до П?ятого апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17 липня 2019 року.

Суддя Л.М. Чернявська

08.07.2019