Справа № 0640/3532/18
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження

Справа № 0640/3532/18

16 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Шидловського В.Б.

розглянувши у письмовому провадженні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області до приватного підприємство "Укрпалетсистем" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, здійснення адміністративного арешту коштів,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до приватного підприємство "Укрпалетсистем" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, здійснення адміністративного арешту коштів.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28.02.2019 року у задоволенні позову Головного управління ДФС у Житомирській області до приватного підприємства "Укрпалетсистем" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, здійснення адміністративного арешту коштів - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Головне управління ДФС у Житомирській області звернулося з апеляційною скаргою, якою просило суд скасувати рішення суду першої інстанції від 28.02.2019 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Разом з апеляційною скаргою скаржником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Перевіривши доводи вказаного клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судова колегія звертає увагу на те, що особливості судового розгляду й вирішення окремих категорій термінових адміністративних справ визначені § 2 Глави 11 КАС України. До таких термінових справ належить, зокрема, провадження у справах за зверненнями органів доходів і зборів, особливості щодо яких встановлені ст.283 КАС України.

Провадження у справах за зверненнями органів доходів і зборів відрізняється від загального позовного провадження, та порядок розгляду такої категорії справ, ухвалення рішення та процедура апеляційного оскарження регулюється спеціальними нормами КАС України.

Згідно з ч.8 ст.283 КАС України рішення суду у справах, визначених пунктами 1 - 4 частини першої цієї статті, підлягає негайному виконанню. Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані сторонами протягом десяти днів з дня їх проголошення. Подання апеляційної скарги на рішення суду у справах, визначених пунктами 1 - 4 частини першої цієї статті, не перешкоджає його виконанню.

Колегія суддів встановила, що оскаржуване рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28.02.2019 року було проголошено 28.02.2019 року та як зазначає сам відповідач, отримане ним 13.03.2019 року (вх.№5290/5 від 13.03.2019).

Водночас, апеляційна скарга прийнята поштовим відділенням лише 27.03.2019 року, про що свідчать відомості з веб-сайту Укрпошти за трек-кодом 105, тобто з пропуском строку, передбаченого ч. 8 ст.283 КАС України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи, зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини "... підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…".

Тобто, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи загалом, і податкові органи зокрема, зобов`язати діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (у даному випадку - за рахунок платника податку у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь такого платника податку).

З огляду на приписи, зокрема, статті 44 КАС України, відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом для чого, як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Відтак, податковий орган, який в силу наданих йому повноважень, має можливість безпосереднього впливу на процес організації його діяльності, повинен забезпечити належний рівень здійснення претензійно-позовної роботи, а тому зазначені відповідачем підстави для поновлення строку апеляційного оскарження не можна визнати поважними, оскільки вони не пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк, подання апеляційної скарги і не надають права у будь-який необмежений після спливу цього строку час реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Разом із тим, неодноразова подача апеляційної скарги з відповідними недоліками та поза межами встановленого законодавством строку, порушує принцип сталості судового рішення, ставить під загрозу відновлення порушених прав та інтересів іншої сторони по справі.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначати, що вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що причини пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є неповажними, а тому, підстави для задоволення клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження відсутні.

Керуючись ст.ст.121, 295, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року відмовити.

Визнати неповажними причини пропуску Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України .

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Матохнюк Д.Б. Шидловський В.Б.