Справа № 160/2929/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року Справа № 160/2929/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою приватного підприємства Крамар до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
ПП Крамар звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до ГУ ДФС у Дніпропетровській області, в якій з урахуванням збільшених позовних вимог просило суд:
Позов мотивований відсутністю підстав для притягнення до відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 року вирішено розглядати адміністративну справу за правилами загального позовного провадження.
У судове засідання 03.07.2019 року прибув представник відповідача.
Представник позивача в судове засідання 03.07.2019 року не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання сповіщений належним чином. 20.06.2019 року від ПП "Крамар" до канцелярії суду надійшла заява щодо подальшого розгляду справи без участі позивача, в якій останній також просить задовольнити заяву про збільшення позовних вимог у повному обсязі.
Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позові відмовити, посилаючись на доводи, наведені у письмовому відзиві на позов. В обґрунтування відзиву на позовну заяву податковий орган зазначив, що твердження позивача, про те, що ним вчинялися активні спроби з приводу реєстрації вказаних в акті камеральної перевірки податкових накладних не можна взяти до уваги з огляду на відсутність доказів, що дійсно б підтверджували вказані обставини. Надані витяги з реєстру таких обставин не підтверджують, оскільки у них відсутня відповідна номенклатура або будь-які інші реквізити, за якими можливо було б ідентифікувати факт подачі саме цих податкових накладних. Отже, платником податків не спростовано факт порушення строків реєстрації податкових накладних.
За викладених обставин, враховуючи те, що в судове засідання не прибули всі особи, що беруть участь у розгляді справи, суд не вбачає підстав для відкладання розгляду справи, та вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 3 статті 194 та частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.
за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ застосовано штраф у розмірі 20 % , за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 25 грн. застосовано штраф у розмірі 30% у сумі 7,50 грн.;
Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, 03.01.2019 року за № 3 позивач звернувся із скаргою до ДФС України.
за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 47 831,68 грн. застосовано штраф у розмірі 10 % у сумі 4790,05 грн.;
за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ застосовано штраф у розмірі 20 % , за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 25 грн. застосовано штраф у розмірі 30% у сумі 7,50 грн.;
за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 15 000,17 грн. застосовано штраф в розмірі 40% у сумі 6000,07 грн.;
Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.
Щодо спірних рішень суб`єкта владних повноважень, суд виходить з критеріїв правомірності такого рішення, що встановлені частиною другою статті 2 КАС України, у зв`язку з чим перевіряє чи прийнято дане рішення: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно із п.п.20.1.4. п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України (далі ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
За нормами п. 75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
У відповідності до п.п.75.1.1. п.75.1. ст.75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Згідно ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.
Отже, з наведеного слідує, що предметом камеральної перевірки охоплюються питання своєчасності сплати податкових зобов`язань. Виявлення контролюючим органом цього порушення не потребує наявності будь-яких документів платника податку або необхідності витребувати такі в останнього, достатніми є дані Єдиного реєстру податкових накладних, дані податкових декларацій та дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість.
Згідно з пп.14.1.60 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ зі змінами та доповненнями, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Пунктом 201.10 ст. 201 Кодексу визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Згідно із ст. 201.10 Податкового кодексу України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Відповідальність платника за порушення граничного терміну реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних передбачена пунктом 120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України.
Пунктом 120-1.1 ст. 120-1 ПК України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.
Згідно з аб.9 п.201.10 ст.201 ПКУ датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних ЄРПН здійснюється відповідно до Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010р. №1246 (далі - Порядок № 1246).
Згідно з п.8 Порядку № 1246 для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається платникові податку, який здійснює реєстрацію, засобами телекомунікаційного зв`язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається у ДФС.
Пунктом 10 Порядку № 1246 передбачено, що датою та часом подання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі ДФС є дата та час, зазначені у квитанції про їх прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття.
Згідно з п.11 Порядку квитанція, що підтверджує факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, надсилається протягом операційного дня платникові податку.
Якщо протягом операційного дня платникові податку не надіслано квитанцію, що підтверджує прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування, такі податкова накладна та/або розрахунок коригування вважаються зареєстрованими.
Згідно з пунктом 2 Порядку № 1246 визначено, що внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (далі - реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру.
Операційний день триває з 0 до 23-ї години.
Отже, зазначені накладні слід вважати поданими позивачем у день їх фактичного отримання контролюючим органом, тобто протягом операційного дня, коли їх було надіслано платником податків на адресу контролюючого органу.
Вказана правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною в постановах від 10.05.2018 у справі № 819/869/17, від 20.02.2018 у справі № 819/1189/17 та від 01.08.2018 у справі № 808/40/17.
Так, граничні строки реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних визначено у п. 201.10 ст. 201 ПК України.
Згідно вимог зазначеної норми податкові накладні, складені з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця повинні бути зареєстровані до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Як вбачається з матеріалів справи, ПП "Крамар" було направлено для реєстрації в ЄРПН спірні податкові накладні, що підтверджується витягами з реєстрів про підтвердження направлення на реєстрацію:
- податкова №32 від 13.10.2017р. була відправлена ПП Крамар на реєстрацію 31.10.2017р. о 13:33 год., однак Квитанція №1 про реєстрацію не надійшла, в Єдиному Реєстрі 31.10.2017р. зареєстрована не була. У зв`язку з цим, дану податкову накладну повторно відправили на реєстрацію 01.11.2017р. о 12:04 год., яка зареєстрована в Єдиному Реєстрі 01.11.2017р. щ 12:53 год., Квитанція №1 про реєстрацію отримано ПП Крамар 01.11.2017р. о 15:09 год.;
- податкова накладна №26 від 10.10.2017р. була відправлена ПП Крамар на реєстрацію 31.10.2017р. о 13:33 год., однак Квитанція №1 про реєстрацію не надійшла, в Єдиному Реєстрі 31.10.2017р. зареєстрована не була. У зв`язку з цим, дану податкову накладну повторно відправили на реєстрацію 01.11.2017р. о 12:03 год., яка зареєстрована в Єдиному Реєстрі 01.11.2017р. о 12:56 год., Квитанція №1 про реєстрацію отримано ПП Крамар 01.11.2017р. о 15:09 год.;
- податкова накладна №31 від 12.10.2017р. була відправлена ПП Крамар на реєстрацію 31.10.2017р. о 13:33год., однак Квитанція №1 про реєстрацію не надійшла, в Єдиному Реєстрі 31.10.2017р. зареєстрована не була. У зв`язку з цим, дану податкову накладну повторно відправили на реєстрацію 01.11.2017р. о 12:04 год., яка зареєстрована в Єдиному Реєстрі 01.11.2017р. о 12:56 год., Квитанція №1 про реєстрацію отримано ПП Крамар 01.11.2017р. о 15:09год.;
- податкова накладна №29 від 10.10.2017р. була відправлена ПП Крамар на реєстрацію 31.10.2017р. о 13:33 год., однак Квитанція №1 про реєстрацію не надійшла, в Єдиному Реєстрі 31.10.2017р. зареєстрована не була. У зв`язку з цим, дану податкову накладну повторно відправили на реєстрацію 01.11.2017р. о 12:03 год., яка зареєстрована в Єдиному Реєстрі 01.11.2017р. о 12:57год., Квитанція №1 про реєстрацію отримано ПП Крамар 01.11.2017р. о 15:09год.;
- податкова накладна №34 від 13.10.2017р. була відправлена ПП Крамар на реєстрацію 31.10.2017р. о 13.34, однак Квитанція №1 про реєстрацію не надійшла, в Єдиному Реєстрі 31.10.2017р. зареєстрована не була. У зв`язку з цим, дану податкову накладну повторно відправили на реєстрацію 01.11.2017р. о 12:04 год., яка зареєстрована в Єдиному Реєстрі 01.11.2017р. о 12:53год., Квитанція №1 про реєстрацію отримано ПП Крамар 01.11.2017р. о 15:09год.;
- податкова накладна №23 від 06.10.2017р. була відправлена ПП Крамар на реєстрацію 31.10.2017р. о 13:33год., Квитанція №1 про реєстрацію не надійшла, в Єдиному Реєстрі 31.10.2017р. зареєстрована не була. У зв`язку з цим, дану податкову накладну повторно відправили на реєстрацію 01.11.2017р. о 08:44год., яка зареєстрована в Єдиному Реєстрі 01.11.2017р. о 08:46 год., Квитанція №1 про реєстрацію отримано ПП Крамар 01.11.2017р. о 12:03 год.;
- податкова накладна №33 від 13.10.2017р. була відправлена ПП Крамар на реєстрацію 31.10.2017р. о 13:33год, однак Квитанція №1 про реєстрацію не надійшла, в Єдиному Реєстрі 31.10.2017р. зареєстрована не була. У зв`язку з цим, дану податкову накладну повторно відправили на реєстрацію 01.11.2017р. о 12:04год., яка зареєстрована в Єдиному Реєстрі 01.11.2017р. о 12:56год., Квитанція №1 про реєстрацію отримано ПП Крамар 01.11.2017р. о 15:09год.
- податкова накладна №87 від 05.03.2018р. була відправлена ПП Крамар на реєстрацію 31.03.18р. двічі о 16:55 год. та о 18:36год., однак Квитанція №1 про реєстрацію не надійшла, в Єдиному Реєстрі 31.03.2018р. зареєстрована не була. Зареєстрована в Єдиному Реєстрі дана податкова накладна 02.04.2018р. о 08:04 год. ПП Крамар отримано 02.04.2018р. о 17:00год. повідомлення про доставку звітності в ДФС України в якому зазначено наступне: Звіт доставлено в поштову скриньку ДФС України 02.04.2018р. в 08:03:28.
Отже, з вищенаведеного слідує, що вищезазначені податкові накладні були прийняті контролюючим органом, що підтверджується відповідними квитанціями.
Таким чином, відповідачем не надано доказів про надіслання позивачу квитанції про прийняття або неприйняття вищезазначених податкових накладних саме протягом операційних днів, а відтак такі податкові накладна вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до п.109.1 ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Позивач не припустився протиправних дій у даному випадку, тому навіть за умови відсутності у відповідача відомостей про дату виконання позивачем встановленого законом обов`язку з реєстрації податкової накладної, останній не підлягає притягненню до відповідальності.
За таких обставин, ПП Крамар не порушено термінів реєстрації податкових накладних №32 від 13.10.2017р., №26 від 10.10.2017р., №31 від 12.10.2017р., №29 від 10.10.2017р., №34 від 13.10.2017р., №23 від 06.10.2017р., №33 від 13.10.2017р., №87 від 05.03.2018р. у ІС «Єдиний реєстр податкових накладних».
Водночас, суд наголошує, що позивачем надано докази, що свідчать що останнім вчинялися дії щодо своєчасної реєстрації спірних податкових накладних, проте реєстрація таких накладних в ЄРПП не відбулася з незалежних від позивача причин, оскільки відповідачем так і не надано належного обґрунтування щодо виявлених помилок.
Згідно із пп. 14.1.157 п.14.1 ст.14 ПК України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
Відповідно до п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Приписами п. 56.1-56.3 ст. 56 ПК України визначено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.
Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.
Згідно п. 60.3 ст. 60 ПК України, у випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.
Податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі (підпункт 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України).
При цьому, за змістом пункту 60.4 статті 60 ПК України, у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 11.09.2018 року по справі №804/21/17.
Відповідно до пункту 5 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204, якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені за порушення норм іншого законодавства.
Аналіз наведеного показав, що якщо при розгляді первинної скарги орган ДФС приймає рішення про зменшення грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні, що оскаржувалося, то за результатами розгляду такої скарги платнику податків надсилається податкове повідомлення-рішення, що містить зменшену суму податкового зобов`язання.
за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 47 831,68 грн. застосовано штраф у розмірі 10 % у сумі 4790,05 грн.;
за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ застосовано штраф у розмірі 20 % , за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 25 грн. застосовано штраф у розмірі 30% у сумі 7,50 грн.;
за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 15 000,17 грн. застосовано штраф в розмірі 40% у сумі 6000,07 грн.;
Відповідно до приписів частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського Суду з прав людини у п. 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».
Частиною 1 ст. 245 КАС України встановлено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваних рішень діяв без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та без дотримання принципу верховенства права.
З огляду на зазначене, позовна заява приватного підприємства Крамар підлягає до часткового задоволення.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1921 грн., що документально платіжним дорученням № 4895 від 26.03.2019 року.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 1921 грн. підлягає стягненню з Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Частиною 2 статті 193 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
Відповідно до частини 4 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.
Положеннями частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Враховуючи те, що розгляд справи по суті розпочато з 03.07.2019 року в порядку письмового провадження та враховуючи положення статті 193 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено розгляд справи по суті протягом тридцяти днів, датою ухвалення судового рішення є 12.07.2019 року.
Керуючись ст. ст. 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву приватного підприємства Крамар до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя С. В. Прудник