Справа № 420/5849/18
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2019 р.м. ОдесаСправа № 420/5849/18
Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г. П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

Коваля М.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охорони земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Болградському, Ізмаїльському, Кілійському, Ренійському районах та м. Ізмаїл Одеської області Коробко Яни Георгіївни про визнання протиправним та скасування припису,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати припис старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Болградському, Ізмаїльському, Кілійському, Ренійському районах та м. Ізмаїл Одеської області Коробко Яни Георгіївни №561-ДК/0200ПР/03/01/-18 від 04.10.2018 року.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки контролюючого органу про допущення порушень під час використання земельної ділянки є необґрунтованими та безпідставними. Разом з цим, позивач не є власником земельної ділянки, на якій виявлені порушення вимог земельного законодавства, а тому приписи ст. 91 Земельного законодавства відносно позивача застосуванню не підлягають. Зазначені обставини свідчать про те, що вимоги відповідача у приписі про усунення порушень є неправомірними, у зв`язку із чим це рішення підлягає скасуванню.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року адміністративний позов задоволено. Суд визнав протиправним та скасував припис Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №561-ДК/0200ПР/03/01/-18 від 04.10.2018 року.

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, однак в судове засідання вони не з`явились, поважність своєї неявки суду не повідомили, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Болградському, Ізмаїльському, Кілійському, Ренійському районах та м. Ізмаїл Одеської області Коробко Я.Г. на виконання наказу №561-ДК проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства під час використання земельних ділянок з кадастровими номерами: НОМЕР_1 площею 0,1000 га та НОМЕР_2 площею 0,0070 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт №561-ДК/622/АП/09/01/-18 від 14.09.2018 року.

Зазначеною перевіркою встановлено, що земельна ділянка площею 0,1000 га з кадастровим номером НОМЕР_1 використовується ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) не за цільовим призначенням, що є порушенням ст.ст. 20, 21, п. "а" ч. 1 ст. 91 Земельного кодексу України.

Під час перевірки, у зв`язку із виявленими порушеннями земельного законодавства, державний інспектор вбачав в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП, про що склав протокол від 18.09.2018 року №561-ДК/0200П/07/01/-18 та за результатом його розгляду прийнято постанову від 26.09.2018 року №561-ДК/0200По/08/01/-18 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Також, врахувавши виявлені порушення, старшим державним інспектором винесено припис від 04.10.2018 року №561-ДК/0200Пр/03/01/-18, яким ОСОБА_1 зобов`язано привести земельну ділянку площею 0,1000 га, з кадастровим номером НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у стан відповідно до її цільового призначення.

Не погоджуючись із вказаними вимогами контролюючого органу, посилаючись на їх необґрунтованість та неправомірність, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування рішення відповідача.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що припис відповідача прийнято не на підставі та не у спосіб, що визначені нормами чинного законодавства, відтак вказане рішення не відповідає критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, що є безумовною підставою для його скасування.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову вважає правильними, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Статтею 188 Земельного кодексу України визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Вказані правила земельного законодавства кореспондуються із приписами постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" від 22.07.2016 року №482, Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року №15, згідно яких організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності є завданнями Держгеокадастру.

Держгекадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використання та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Відповідно до п. 7 Положення від 14.01.2015 року №15 Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Разом з цим, правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначає Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19.06.2003 року №963-IV, який спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

Відповідно до ст. 4 Закону України від 19.06.2003 року №963-IV об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Згідно із ст. 5 Закону України від 19.06.2003 року №963-IV державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Статтею 6 Закону України від 19.06.2003 року №963-IV визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належить, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Згідно із ст. 9 Закону України від 19.06.2003 року №963-IV державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавстваУкраїни про охорону земель і моніторинг ґрунтів, здійснюються шляхом, зокрема, проведення перевірок.

Статтею 10 Закону України від 19.06.2003 року №963-IV визначено повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України від 19.06.2003 року №963-IV державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, серед іншого, мають право безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель.

Під час вирішення спору по суті, судом першої інстанції вірно враховано, що під час перевірки, оформленої актом від 14.09.2018 року №561-ДК/622/АП/09/01/-18, встановлено, що згідно з даними Державного земельного кадастру та реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка площею 0,1000 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ) перебуває у приватній власності ОСОБА_2 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка). Державна реєстрація речового права на нерухоме майно від 24.04.2008 Серія НОМЕР_4 .

В ході проведення перевірки, з виїздом на місце встановлено, що на даній земельній ділянці розташовано об`єкти нерухомого майна, які функціонально використовуються як об`єкти для здійснення комерційної діяльності (торгівлі), а саме: згідно з вивіскою на металевих воротах заклад громадського харчування "Саган ресторан-кафе", які використовуються разом з прилеглою територією для надання послуг громадського харчування (банкетний зал). Водночас, в момент обстеження, в приміщенні першого поверху, двоповерхової капітальної будівлі, здійснювалась торгівля спиртними та тютюновими товарами.

В ході перевірки встановлено, що земельна ділянка площею 0,1000га з кадастровим номером НОМЕР_1 , розташована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично використовується ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, що згідно Класифікації видів цільового призначення земельних ділянок, затвердженої Наказом Державного комітету України від 23.07.2010 року №548, відповідає секції В.03.07, що свідчить про порушення нею вимог щодо використання земель за цільовим призначенням, що є порушенням вимог ст.ст. 20, 21, п. "а" ч. 1 ст. 91 Земельного кодексу України.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Частиною 3 ст. 20 Земельного кодексу України визначено, що зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок.

Згідно із п. "а" ч. 1 ст. 91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов`язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням.

Разом з цим, відповідно до правовстановлюючих документів на земельну ділянку і житловий будинок з нежитловими приміщеннями, їх власником є саме ОСОБА_2 .

Отже, ОСОБА_1 не є власником відповідної земельної ділянки, а тому вимоги контролюючого органу до позивача про усунення порушень п. "а" ч. 1 ст. 91 Земельного кодексу України не ґрунтуються на положеннях вказаного закону.

Відповідно до ст. 21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою, зокрема, для притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель.

Згідно із п. "ґ" ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням.

З огляду на те, що позивач не є власником земельної ділянки, виявлені порушення на нього не поширюються, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про безпідставність вимог відповідача про усунення виявлених під час перевірки порушень.

Зазначені обставини безумовно свідчать про необґрунтованість та невідповідність рішення відповідача вимогам закону, що є підставою для його скасування.

Разом з цим, судом першої вірно зазначено, що сплата позивачем штрафу не може свідчити про його згоду із правомірністю оскаржуваного припису, ці обставини не позбавляють особу права оскаржити рішення суб`єкта владних повноважень в судовому порядку.

Рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству та доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

М.П. Коваль