Справа № 620/1905/19
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 року Чернігів Справа № 620/1905/19

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., за участю секретаря Шашери М.О.., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за позовомПриватного акціонерного товариствоа "Ніжинський жиркомбінат"
до Ніжинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області
про про визнання протиправною та скасування постанови
У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови щодо стягнення виконавчого збору.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 03.06.2019 державним виконавцем Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Федоряка Ю.П. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.06.2019 за заявою про примусове виконання ТОВ «Прилуки-Гарантбуд» про стягнення боргу з Приватного акціонерного товариства «Ніжинський жиркомбінат». Вказану постанову боржник отримав 06.06.2019, в той час як всю суду боргу сплачено 05.06.2019. Враховуючи сплату суми боргу ще до отримання постанови про відкриття виконавчого провадження позивач вважає, що державним виконавцем не було вчинено жодних дій, спрямованих на примусове стягнення з боржника суми заборгованості, а тому у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття постанови про стягнення виконавчого збору. Крім того, позивач зазначає, що за інформацією про виконавче провадження, що є доступною через автоматизовану систему виконавчого провадження, 20.06.2019 державним виконавцем Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Федоряка Ю.П. винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 21843,81 грн за ВП№59250297, проте безпосередньо на постанові про стягнення виконавчого збору за ВП №59250297 зазначено дату «03.06.2019».

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надіслав заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку зі знаходженням державного виконавця Федоряка Ю.П. у відпустці. Відзиву від представника відповідача до суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Ухвалою суду від 08.07.2019 відкрито провадження в справі, слухання призначено за правилами загального позовного провадження, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

03.06.2019 державним виконавцем Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Федоряка Ю.П. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.06.2019 за заявою про примусове виконання ТОВ «Прилуки-Гарантбуд» про стягнення боргу у сумі 1131247,46 грн. з Приватного акціонерного товариства «Ніжинський жиркомбінат», у якій було постановлено: відкрити виконавче провадження з виконання наказу №927/685/18, який виданий 19.04.2019 Господарським судом Чернігівської області про стягнення боргу у сумі 1131247,46 грн та стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 113124,75 грн та витрати виконавчого провадження (а.с. 12).

З огляду на матеріали справи при реєстрації виконавчого документу було допущено помилку в графі «сума до стягнення», в зв`язку з чим державним виконавцем Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Федоряка Ю.П. було винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, відповідно до якої постановлено внести зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження та в резолютивній частині постанови зазначено суму боргу, що належить до стягнення 218438,11 грн.

Як зазначає позивач 20.06.2019 згідно інформації про виконавче провадження, що є доступною через автоматизовану систему виконавчого провадження державним виконавцем прийнято постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 21843,82 грн (а.с. 10).

Проте, згідно наявною в матеріалах справи копії постанови про стягнення виконавчого збору, остання датована 03 червням 2019 року (а.с. 14).

24.06.2019 відповідачем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження про стягнення боргу в сумі 218438,11 грн в зв`язку з повним виконанням рішення. Крім того, в постанові зазначено стосовно того, що виконавчий збір та витрати виконавчого провадження винесені в окремі виконавчі провадження (а.с. 15).

Не погоджуючись з такими діями відповідача Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.

Преамбулою Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закону) передбачено, що цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 1 Закону передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині першій статті 5 Закону зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до статті 40, 42 Закону передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору, зокрема частиною 3 статті 40 Закону унормовано, що у разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно частиною 4 статті 42 Закону на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження (до яких частина 1 статті 42 Закону відносить також виконавчий збір) виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Частинами першою, другою статті 27 Закону встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби і стягується з боржника до Державного бюджету України у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута стягувачу за виконавчим документом.

В свою чергу частина 9 статті 27 Закону виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Так, пункт 9 частини 1 статті 39 Закону передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Судом встановлено, що виконавче провадження з примусового виконання судового рішення було відкрито 03.06.2019, тобто фактично було розпочато 03.06.2019, тоді як повна сума боргу, що підлягала стягнення за виконавчим документом Господарського суду Чернігівської області сплачена боржником 05.06.2019, тобто вже після відкриття виконавчого провадження.

Зазначене спростовує посилання позивача стосовно протиправності постанови про стягнення виконавчого збору з підстави сплати суми боргу до отримання постанови про відкриття виконавчого провадження боржником, оскільки законодавець не пов`язує дії боржника з моментом отриманням останнім постанови про відкриття виконавчого провадження.

Однак суд зауважує, що відповідно до Закону стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення без винесення відповідної постанови. Підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору є закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто.

Матеріали справи свідчать про те, що постанова про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем винесена 24.06.2019 в зв`язку з виконанням рішення в повному обсязі (а.с. 15).

Як зазначалось вище, частина 3 статті 40 передбачає, що у разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

З огляду на матеріали справи сума виконавчого збору безпосередньо в процесі виконання рішення суду стягнута з боржника не була, а тому зважаючи на вище вказану норму відповідач повинен був прийняти постанову про стягнення виконавчого збору 24.06.2019 або 25.06.2019.

Водночас, зважаючи на наявну інформацію про виконавче провадження, що є доступною через автоматизовану систему виконавчого провадження постанова про стягнення виконавчого збору прийнята 20.06.2019, тобто до постанови про закінчення виконавчого провадження. Окрім того, як зазначає позивач та підтверджується наявною в матеріалах справи копії постанови, постанова про стягнення виконавчого збору датована 03.06.2019.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що спірна постанова про стягнення виконавчого збору з Позивача є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 242-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства "Ніжинський жиркомбінат" - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про стягнення виконавчого збору від 03.06.2019 у виконавчому провадженні № 59250297.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Ніжинський жиркомбінат", вул. Прилуцька, 2, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600, .

Відповідач: Ніжинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, пл. Заньковецької, буд. 4, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600, .

Дата складення повного рішення суду - 16.07.2019.

Суддя Ю. О. Скалозуб