Справа № 200/6615/19-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2019 р. Справа№200/6615/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Буряк І.В.,

секретаря судового засідання Соколовій С.О.

за участю:

представника позивача: Малахова Р. М.

представник відповідача: Сищенко О.А., Абдуллаєва А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області (надалі відповідач, Генічеська РДА), про:

- визнання бездіяльності Генічеської РДА щодо не розгляду заяв ОСОБА_1 від 01.03.2019 та від 11.04.2019 про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність;

- зобов`язання Генічеської РДА повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.04.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність, за результатами такого розгляду прийняти відповідне рішення у формі, встановленій ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», яким надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва в розмірах, не більше 0,1000 гектара, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовним вимог позивачем зазначено, що ним отримано відомості про наявність вільної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 з публічної кадастрової карти. За результатами звернення із заявою від 01.03.2019 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою отримано у відповідь листи від 14.03.2019 № 09/02.23-01 та від 15.03.2019 №3/216-01.01 про переадресування заяви до ОСОБА_2 РДА. В подальшому, 11.04.2019 ОСОБА_1 звернувся до Генічеської РДА із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,1000 га для ведення індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 . У відповідь позивачем отримано лист від 26.04.2019 з якого, як він зрозумів, йому відмовлено в наданні запитуваного дозволу. Підстави для відмови у вказаному листі не зазначено, однак зазначено, що дозвіл на розробку проекту землеустрою надається розпорядженням голови РДА. Позивач вказану відмову вважає протиправною. Зазначає, що є учасником АТО та має першочергове право на відведення земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва. Посилається на ст.ст. 3, 118, 121, 123 Земельного кодексу України, ст.ст. 1, 6, 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», практику Європейського суду з прав людини та Верховного Суду.

18 червня 2019 року судом отриманий відзив відповідача на позовну заяву, за змістом якого останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Додана позивачем до позовної заяви роздруківка із Публічної кадастрової карти України є належним документом із відображенням інформації, однак вона дає лише можливість ідентифікувати бажану земельну ділянку на місцевості та містить прив`язку земельної ділянки до відповідного населеного пункту і не є документом, який може слугувати доказом права особи на отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки. Тому твердження позивача, що земельна ділянка є вільною, а також те, що наміри відносно неї відсутні не відповідає дійсності.

В свою чергу Земельним кодексом України не визначено, в якій саме правовій формі вирішується питання надання відмови, тому твердження ОСОБА_1 щодо надання йому відмови у формі листа є протиправним, не відповідає дійсності.

Також, відповідач вважає, що відмова позивачу у наданні розпорядження головою РДА стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва на ділянку, на яку раніше видано аналогічне розпорядження іншій особі, яка ґрунтується на невідповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів була вмотивована та здійснена належним чином.

Зазначає, що право позивача не є порушеним, оскільки чинне законодавство допускає право особу замовити розроблення проекту землеустрою, у випадку не надання у місячний строк повноважним суб`єктом згоди на розробку такого проекту.

Звертає увагу суду, що доказом бездіяльності відповідача є не розгляд заяви ОСОБА_1 від 01 березня 2019 року, яка в свою чергу була перенаправлена Генічеській РДА виконавчим комітетом Щасливцівської сільської ради, однак Генічеська РДА листи від Щасливцівської сільської ради не отримувала (вказані листи та звернення позивача у Генічеській РДА не обліковуються).

Крім того, розпорядженням голови Генічеської РДА від 17 жовтня 2017 №488 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва» надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва іншій особі, станом на теперішній час знаходиться у процесі виконання, що підтверджується листом ТОВ «ПБК «ЗЕНІТ» від 29 травня 2019 року.

18 червня 2019 року до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності у письмовому провадженні.

У судовому засіданні від 08 липня 2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити повністю, з мотивів викладених у позовній заяві.

Представники відповідача проти позовних вимог заперечували, з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву та просили у позові відмовити.

Дослідивши письмові докази та пояснення, викладені в заявах по суті справи, заслухавши доводи представників позивача, представників відповідача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, паспорт серія НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Згідно посвідчення серія НОМЕР_4 , дата видачі 23.12.2016 є учасником бойових дій.

01 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

14 березня 2019 року Щасливцевською сільською радою ОСОБА_1 надано відповідь № 09/02.23-01 на його заяву, що зареєстрована 06.03.2019 за №09/02.23-01, де керуючись ч.3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» повідомлено про відсутність в межах населених пунктів с.Щасливцеве, Генічеська Гірка та селища Приозерне Щасливцевської сільської ради земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва. Також, із посиланням на ст. 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запит ОСОБА_1 перенаправлено до Генічеської РДА.

15 березня 2019 року Щасливцевською сільською радою ОСОБА_1 надано відповідь № З/216-01.01 на його заяву, що зареєстрована 06.03.2019 за №З/216-01.01, де зокрема повідомлено, що заяву ОСОБА_1 від 13.03.2019 розглянуто, однак в межах населених пунктів Щасливцевської сільської ради, згідно генеральних планів забудови та іншої містобудівної документації, земельні ділянки для індивідуального дачного будівництва не передбачені. Також зазначено, що заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва буде перенаправлено до Генічеської РДА.

04 квітня 2019 року ГУ Держгеокадастру у Херсонській області надано відповідь №31-21-0.25-2/298-19 на інформаційний запит гр. ОСОБА_3 (представник позивача) стосовно надання інформації про розпорядників земельних масивів на території Генічеського району в межах масивів з кадастровими номерами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , зазначено, що дані земельні масиви, в межах яких знаходяться подані земельні ділянки це землі рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва та є державною власністю. Розпорядником виступає Генічеська РДА.

В межах масивів з кадастровими номерами НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 це землі житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та є комунальною власністю Щасливцевської сільської ради.

Позивач звернувся до Голови Генічеської РДА із заявою без дати, №б/н, (повторно) з додатками про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 0, 100 га для індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Ділянка розташована між земельними ділянками з кадастровими номерами: НОМЕР_10 (для індивідуального дачного будівництва), НОМЕР_11 (для індивідуального дачного будівництва). Зазначив, що згоден отримати дозвіл на іншу ділянку в межах масиву вказаного у викопіюванні. Факт надіслання зазначеної заяви із додатками на адресу Генічеської РДА підтверджується фіскальним чеком від 11.04.2019, описом вкладення цінного листа та рекомендованим повідомленням про вручення від 17.04.2019.

До заяви додано: графічний матеріал щодо можливого розташування земельної ділянки (на. 2 арк.), копія паспорта громадянина України та ідентифікаційного коду, копія посвідчення учасника бойових дій, копії листів Щасливцевської сільської ради від 14.03.2019 № 09/02.23-01, від. 15.03.2019 № З/216-01.04.

26 квітня 2019 року Генічеською РДА на зазначену заяву надано відповідь № З-325/1 «Про надання інформації», де повідомлено, що заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0, 100 га для індивідуального дачного будівництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 розглянуто. Зазначено про хибність доводів заявника, викладених у абзаці 4 відповідної заяви. Також повідомлено, що дозвіл на розробку проекту землеустрою оформлюється розпорядженням голови Генічеської РДА, яке є актом індивідуальної дії, що скасовується лише в порядку ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

Відповідачем до матеріалів справи надано розпорядження голови Генічеської РДА від 17.10.2017 № 488 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва», пунктом 1 якого вирішено надати громадянам, згідно із додатком дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельних ділянок орієнтованою площею 2,7 га для індивідуального дачного будівництва із земель запасу рекреаційного призначення Щасливцевської сільської ради. Пунктом 2 встановлено, що громадянам зазначеним у додатку до цього розпорядження замовити розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність у суб`єкта господарювання, що володіє необхідним технічним та технологічним забезпеченням та у складі якого працюють сертифіковані інженери-розпорядники.

З інформації наданої ТОВ «ПБК «ЗЕНІТ» від 29.05.2019 № 141/04 встановлено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадян (наведено перелік) були розробленні та погоджені, надано клопотання до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області для отримання супровідного листа, які будуть розглянуті у двотижневий строк та направлені на державну експертизу землевпорядної документації.

У переліку земельних ділянок щодо яких розроблено проект землеустрою рахується земельна ділянка площею 0,100 га, розташована за адресою: АДРЕСА_3 Щасливцевської сільської ради, Генічевського району Херсонської області.

Листом від 06 червня 2019 року № -21-0.25-168/109-19 на ім`я першого заступника голови районної державної адміністрації О. Сищенко ГУ Держгеокадастру у Херсонській області надано довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями станом на 01 січня 2016 року: місцерозташування Херсонська область, Генічеський район, на території Щасливцевської сільської ради; форма власності державна; цільове призначення - секція К 16.16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам); орієнтовна площа 0, 1000 га.

Відповідачем до матеріалів справи надано реєстраційно-контрольну картку, де обліковується у реєстрі вхідної кореспонденції заява ОСОБА_1 дата надходження 17 квітня 2019 року, реєстраційний індекс З-325/1, вид заява (клопотання), кратність первинне, кількість аркушів 10, питання власність на землю, категорія заявника учасник бойових дій.

Крім того, Генічеською РДА повідомлено про відсутність можливості встановити інформацію про наявність/відсутність кадастрового номеру земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 між земельними ділянками з кадастровими номерами: НОМЕР_10 (для індивідуального дачного будівництва), НОМЕР_11 .

В свою чергу Щасливцевською сільською радою надано супровідний лист від 14.03.2019 № 09/02.23-02/03 про направлення на розгляд голові Генічевськой РДА запитів громадян та надані документи, які надійшли до сільської ради від ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва.

Також Щасливцевською сільською радою надано журнал реєстрації заяв про доступ до публічної інформації 2019 рік (розпочато 30.01.2018), де зазначено про реєстрацію 06.03.2019 заяви ОСОБА_1 «Про надання інформації» та її передачу поштою 14.03.2019.

Разом із тим, з наданих документів, достаменно встановити, кому здійснено переадресування вказаної заяви, неможливо.

Надані сторонами у справі письмові докази досліджені судом у порядку ст.ст. 211, 217 КАС України.

Таким чином, встановлені фактичні обставини свідчать, що позивачу, відповідачем листом від 26.04.2019 «Про надання інформації» відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, у зв`язку із тим, що такий дозвіл на відповідну земельну ділянку вже надано іншій особі. Питання, яке ставилось ОСОБА_1 щодо надання іншої земельної ділянки в межах масиву, що вказаний у викопіюванні не розглянуто. Зазначено, що дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність оформлюється розпорядженням голови Генічеської РДА, є актом індивідуальної дії та скасовується лише в порядку ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

За таких фактичних обставин справи правова позиція суду обґрунтована наступним.

Щодо права позивача на отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-III (далі ЗК України) земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується.

Статтею 2 ЗК України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно ст. 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Нормативними приписами ст.17 ЗК України регламентовано повноваження місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин (наводиться в частині):

а) розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом;

г) підготовка висновків щодо надання або вилучення (викупу) земельних ділянок;

ж) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частиною 1 ст.19 ЗК України передбачено категорії земель за основним цільовим призначення.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі. (ч. 2 ст. 19 ЗК України)

За матеріалами справи судом встановлено, що спірна земельна ділянка належить до земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва із земель запасу рекреаційного призначення Щасливцевської сільської ради.

Відповідно до ст. 51 ЗК України, до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об`єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об`єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об`єктів стаціонарної рекреації.

Частиною 1 ст. 79 ЗК України передбачено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Стаття 79-1 ЗК України передбачає порядок формуванння земельної ділянки як об`єкта цивільних прав:

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

У судовому засіданні відповідачем не надано доказів, що вказана земельна ділянка сформована та їй призначено відповідний кадастровий номер.

Згідно пункту «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно ч.1-4 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Частиною 6 ст. 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 ст. 118 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 3 ст. 122 ЗК України передбачено, що районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: в) індивідуального дачного будівництва.

(Суд зазначає, що винятки встановлені частинами четвертою і восьмою цієї статті не стосуються спірної земельної ділянки)

З викладеного вбачається, що позивач просить надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо земельного ділянки рекреаційного призначення (із земель запасу) державної власності в межах передбачених ЗК України норм приватизації 0.10 га для індивідуального дачного будівництва. Розпорядником вказаних земель є Генічеська РДА. Заявлене право ОСОБА_1 прямо передбачене наведеними положеннями ЗК України. Крім того, ОСОБА_1 подано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки та паспортні дані заявника. Позаяк відповідачем у листі від 26.04.2019 року № З-325/1 посилання на неукомплектованість клопотання позивача відповідно вимогам ст.118 ЗК України не здійснювалось.

Натомість, як вбачається із вказаного вище листа Генічеської РДА, підставою, що унеможливлює надання відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою, є надання відповідного дозволу іншим громадянам.

Правова позиція суду з даного приводу наступна.

По-перше, аналіз зазначених вище норм ЗК України дає підстави для висновку, що чинним законодавством визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відмова у наданні дозволу з інших підстав не допускається.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17.

По-друге, аналіз ст. ст. 116, 118 ЗК України вказує на те, що відповідний суб`єкт владних повноважень (в даному випадку Генічевська РДА) не має права визначати пріоритетність/першочерговість того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на одну і ту ж саму земельну ділянку. В даному випадку надання такого дозволу вказує про відсутність обтяжень щодо бажаної земельної ділянки і ще не означає позитивного рішення про передачу у власність цієї такої після виготовлення проекту землеустрою.

Відповідна правова позиція висловлювалась колегією суддів судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 10 грудня 2013 року (справа № 21-358а13) та від 07 червня 2016 року (справа №21-1391а16), Верховним Судом у постанові від 27 березня 2018 року справа №463/3375/15-а.

Щодо правомірності надання відповіді ОСОБА_1 у формі листа «Про надання інформації».

Відповідач вважає, що ЗК України не визначено в якій саме формі необхідно надавати відповідь, чи у формі розпорядження, чи - листа.

Як вже вказувалось вище, ч.7 ст. 118 ЗК України встановлює, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Повноваження районної державної адміністрації на вирішення вказаного питання передбачено як ЗК України, так і Законом України «Про місцеві державні адміністрації» від 09.04.1999 № 586-ХІV (ст. 21 (далі Закон № 586).

Частиною 1 ст. 6 Закону № 586 передбачено, що на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Таким чином, суд вважає, що формою реалізації владних управлінських повноважень, якими відповідний суб`єкт наділений законом, може бути тільки форма, що передбачена законом, який визначає організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій Закон № 586 (про що власне зазначено у його преамбулі).

Даний закон встановлює, що відповідною формою реалізації владних управлінських функцій у спірних правовідносинах є прийняття розпорядження головою місцевої РДА.

На цих підставах відповідь у формі листа за підписом голови РДА не може вважатись правомірною реалізацією владних управлінських функцій відповідача.

Відсутність належним чином оформленого розпорядження про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на надсилання заявнику листів про розгляд клопотання, свідчить про те, що даний орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Тобто, в даному випадку має місце протиправна бездіяльність, а лист відповідача від 26.04.2019 року № З-325/1 у відповідь на клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, за змістом та формою не можуть вважатися відмовою у розумінні ч.7 ст. 118 ЗК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Враховуючи, що протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені у ч. 7 ст. 118 ЗК України, у визначений законом строк, то належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Генічевської РДА Херсонської області повторно розглянути заяву позивача та прийняти відповідне рішення, тобто рішення про надання або рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Разом із тим, в даному випадку суд вважає за неможливе задовольнити вимоги позивача щодо розгляду заяви ОСОБА_1 із зобов`язанням Генічеської РДА прийняти рішення, яким надати відповідний дозвіл на розробку проекту землеустрою. Зворотнє свідчило б про втручання органу судової влади у дискреційні повноваження органу виконавчої влади, враховуючи попередньо констатацію факту бездіяльності.

Постановляючи вказані висновки суд взяв до уваги правову позицію висловлену Верховним Судом у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №806/2208/17, від 24 квітня 2018 року справа №802/1534/17-а, від 15 травня 2018 року справа №820/4436/17.

Застосовуючи спосіб захисту прав позивача у формі зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність орієнтованою площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , суд також вирішує питання щодо наявності порушеного права позивача у зв`язку із доводами відповідача про можливість ОСОБА_1 скористатись принципом мовчазної згоди відповідно до абз. 3 ч. 7. ст.118 ЗК України.

В даному питанні слід звернути увагу на 2 аспекти.

Перший полягає у тому, що правова позиція у відповідному контексті висловлена Верховним Судом у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 17 січня 2018 року справа №509/4156/15-а.

Зокрема у вказаній постанові зазначено, що Верховний Суд у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду у справі №804/3703/16 (провадження №К/9901/1529/17): « За такого правового регулювання Верховний Суд вважає, що відмова органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою фактично створює перешкоди для подальшого позитивного вирішення питання на користь особи, яка замовила і розробила проект землеустрою всупереч відмові у наданні такого дозволу, а тому може бути предметом судового оскарження.»

Пункт 45 постанови « Отже, колегія суддів Судової палати відступає від правового висновку, висловленого у постанові від 14 березня 2018 року у справі №804/3703/16 (провадження №К/9901/1529/17), що рішення суб`єкта владних повноважень на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою не має правового значення і не порушує прав особи та вважає за необхідне сформулювати наступний правовий висновок. Частина десята статті 118 ЗК України у взаємозв`язку із положеннями Кодексу адміністративного судочинства і конституційним правом особи на судовий захист, свідчить про те, що відмова органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою може бути предметом судового оскарження, оскільки, фактично, створює перешкоди для подальшого позитивного вирішення питання на користь особи, яка замовила і розробила проект землеустрою всупереч відмові у наданні такого дозволу. У випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду, адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.»

Пункт 60-61 постанови: «Згідно з абзацом 3 частини сьомої статті 118 ЗК України особа має право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу, якщо уповноважений орган у місячний строк не надав ні дозволу на його розроблення, ні мотивованої відмови у наданні такого дозволу.

Проте, цією нормою закріплено виключно право, а не обов`язок громадянина замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу та жодним чином не позбавляє його права на отримання від уповноваженого органу після спливу місячного строку дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні, а також права на судовий захист у випадку неможливості реалізації права на отримання відповідного дозволу (бездіяльності суб`єкта владних повноважень) або відмови у його надані після спливу місячного строку (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 липня 2018 року в справі № 806/3095/17)».

Таким чином, вбачається, що і у випадку бездіяльності відповідного суб`єкта владних повноважень, особа має право її оскаржити.

Другий аспект на який звертає увагу суд, це те, що відповідач посилаючись на можливість застосування позивачем «принципу мовчазної згоди» фактично визнає, що ним допущено протиправну бездіяльність, оскільки лист від 26 квітня 2019 року № З-251/1 не може вважатись належним рішенням Генічеської РДА за результатами розгляду заяви позивача.

В свою чергу, відповідач, у такому випадку, суперечить своїм же доводам, стосовно належності та відповідності вимогам ЗК України листа від 26 квітня 2019 року № З-251/1.

Надаючи оцінку доводам відповідача про неотримання від Щасливцевської сільської ради заяв ОСОБА_1 , суд за наявними доказами вважає, що відсутність належної організації взаємодії різних суб`єктів владних повноважень, в будь-якому випадку свідчить про порушення прав особи. Ризик помилок лежить на відповідних суб`єктах владних повноваженнях. Разом із тим, захист прав позивача у спосіб визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання розглянути заяву, яка адресована відповідачу 11.04.2019 в достатній мірі захистить права позивача.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1-2 ст. 2 КАС України встановлено завдання адміністративного судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись викладеним, суд вважає правомірним та обґрунтованим позов задовольнити частково, шляхом визнання бездіяльності Генічеської РДА щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 11.04.2019 про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність;

- зобов`язання Генічеської РДА повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.04.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність, за результатами такого розгляду прийняти відповідне рішення у формі, встановленій ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва в розмірах, не більше 0,1000 гектара, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись пп. 15.5 Розділу VII Перехідних положень, статями 9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області (75500, Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Центральна, 5, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення безплатно земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність, за адресою: АДРЕСА_1 , яка розташована між земельними ділянками з кадастровими номерами: НОМЕР_10 , НОМЕР_12 1434.

Зобов`язати Генічеську районну державну адміністрацію Херсонської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безплатно у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_1 , яка розташована між земельними ділянками з кадастровими номерами: НОМЕР_10 , НОМЕР_13 001:1434 та за результатами такого розгляду прийняти рішення у формі встановленій ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», з урахуванням правової оцінки суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті, вступну та резолютивну частини рішення проголошено у судовому засіданні 08 липня 2019 року, повний текст рішення виготовлений 10 липня 2019 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Буряк