Справа № 340/52/19
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 червня 2019 року м. Дніпросправа № 340/52/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши справу в порядку письмового провадження

апеляційну скаргу Управління Держпраці у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року

у справі №340/52/19

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Управління Держпраці у Кіровоградській області

про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2019 р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Кіровоградській області в якому просила скасувати постанову про накладення штрафу №КР3201/388/АВ/ТД-ФС від 21.12.2018 року, якою до позивача застосоввано штраф в розмірі 335 070 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю висновків інспекційного відвідування щодо використання праці найманих працівників без оформлення трудових відносин, оскільки з особами, вказаними в акті інспекційного відвідування позивачем укладено договори про надання послуг, які належним чином виконано контрагентами, що підтверджується наданою документацією.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 р. у справі № 340/52/19 адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління Держпраці у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови - задоволено.

Судом встановлено, що під час проведення інспекційного відвідування встановлено, що у магазині, в якому позивач здійснює підприємницьку діяльність, працюють особи, з якими не оформлені трудові відносини належним чином, про що складено акт. На підставі висновків акту відвідування складено припис про усунення виявлених порушень. В подальшому відповідачем винесено постанову про накладення штрафу. Судом досліджено цивільно-правові угоди, укладені між позивачем та особами, що надавали послуги з викладки товару в торгівельному залі та здійснено висновок стосовно того, що укладені договори складені з дотриманням вимог законодавства. Відповідачем в свою чергу, не доведеного наявності обставин, що свідчили б про недійсність укладених правочинів. З огляду на встановлені по справі обставини, суд дійшов висновку, що на дані відносини не розповсюджуються вимоги трудового законодавства, що обумовило прийняття рішення про задоволення позовних вимог та скасування спірної постанови про накладення штрафу.

Не погодившись з рішенням суду, Управлінням Держпраці у Кіровоградській області подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 р. у справі № 340/52/19, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що особи, які нібито надають послуги з викладки товару в магазині, що належить позивачу, фактично виконують роботи продавців-консультантів та працюють відповідно до режиму роботи магазину.

Заявник апеляційної скарги заявою від 26.06.2019 року просить розглянути скаргу на рішення по справі без участі представника Управління держпраці у Кіровоградській області.

Від представника позивача в справу 30.05.19 р. надійшов розрахунок витрат на професійну правничу допомогу адвоката Вербицького В.В. з проханням стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 2500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В судове засідання , призначене на 27.06.2019 року представники сторін не з`явились, що у відповідності до ст. 311 КАС України надало можливість суду апеляційної інстанції розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, 29.11.2018 року посадовою особою Управління Держпраці у Кіровоградській області проведено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , за наслідками якого складено акт №КР3201/388/АВ від 29.11.2018.

В акті інспекційного відвідування зазначено, що в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», який належить ФОП ОСОБА_2 фактично виконували обов`язки продавців - консультантів непродовольчих товарів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Вказані особи знаходились в торгівельному залі магазину, наглядали за товаром, надавали покупцям консультації про товари, які були в продажу (комп`ютерну, офісну техніку, оргтехніку, цифрові гаджети, комплектуючі ПК, мобільні аксесуари та витратні матеріали), надавали консультації з вибору товарів та обладнання для комп`ютерних мереж. Надати пояснення щодо виконання робіт та працевлаштування в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» вищевказані працівники відмовились, що свідчить про порушення вимог ч.ч.1,3 ст.24 КЗпП України та ч.1 ст.21 КЗпП України.

03.12.2018 року позивачем подано заперечення на акт інспекційного відвідування №КР3201/388/АВ.

Листом від 05.12.2018 року за вих.№01-22-04/5642-18, управління Держпраці у Кіровоградській області повідомлено ФОП ОСОБА_2 про розгляд заперечення до акту інспекційного відвідування.

На підставі акту інспекційного відвідування, посадовою особою відповідача винесено припис про усунення виявлених порушень №КР3201/388/АВ/П від 06.12.2018р., яким встановлено термін для усунення порушень до18.12.2018 року.

07.12.2018 року заступником начальника управління прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

17.12.2018 року позивачем на адресу управління направлено скаргу на припис від 06.12.2018 року.

18.12.2018 року заступником начальника управління прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Листом від 20.12.2018 року за вих.№01-22-04/6148-18 управління Держпраці у Кіровоградській області повідомлено ФОП ОСОБА_2 про розгляд скарги на припис про усунення виявлених порушень.

На підставі акту інспекційного відвідування заступником начальника Управління Держпраці у Кіровоградській області винесено постанову про накладення штрафу №КР3201/388/АВ/ТД-ФС від 21.12.2018р., за якою за порушення законодавства про працю, керуючись ст. 259 КЗпП України, на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 335070,00 грн..

Зазначена постанова стала підставою для звернення позивача ФІОП ОСОБА_2 до суду.

Приймаючи рішення по даній справі суд першої інстанції зазначив, що правовою підставою для винесення постанови про накладення штрафу є, зокрема, встановлення факту допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору. При цьому такий факт допуску повинен бути належним чином зафіксований у складеному посадовою особою Держпраці чи її територіального органу акті інспекційного відвідування та доведений належними доказами.

При цьому, цивільно-правовий договір це угода між організацією (підприємством, установою тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи (договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Отже визначальним для вирішення спірних правовідносин у цій справі є встановлення факту використання позивачем як фізичною особою - підприємцем найманої праці громадян - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та наявність ознак трудових правовідносин між ними.

Судом досліджено цивільно - правовий договір від 20.11.2018 року, укладений між ФОП ОСОБА_2 (Замовник) та ОСОБА_3 (Виконавець), за яким Виконавець зобов`язується надати Замовнику наступні послуги - викладка товару (розкладання товару у торгівельному залі, відповідно до умовного планування торгівельних зон магазину), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги (п.1.1, п.1.3 Договору). Строк дії договору з 20.11.2018 року по 30.11.2018 року. Вартість робіт по виконану роботу - 1500 грн.(а.с.53)

На виконання умов укладеного договору сторонами складено акт здачі-приймання виконаних робіт від 30.11.2018 року (а.с.57). Оплата отриманих послуг здійснена відповідно до видаткового касового ордеру №97 від 05.12.2018 року (а.с.56), що свідчить про реальність зазначеного договору та його виконання сторонами у встановленому законом та передбаченому договором порядку.

Судом досліджено цивільно - правовий договір від 21.11.2018 року, укладений між ФОП ОСОБА_2 (Замовник) та ОСОБА_4 (Виконавець), за яким Виконавець зобов`язується надати Замовнику наступні послуги - викладка товару (розкладання товару у торгівельному залі, відповідно до умовного планування торгівельних зон магазину), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги (п.1.1, п.1.3 Договору). Строк дії договору з 21.11.2018 року по 04.12.2018 року. Вартість робіт по виконану роботу - 2000 грн.(а.с.58)

На виконання умов укладеного договору сторонами складено акт здачі-приймання виконаних робіт від 05.12.2018 року (а.с.62). Оплата отриманих послуг здійснена відповідно до видаткового касового ордеру №96 від 05.12.2018 року (а.с.61), що свідчить про реальність зазначеного договору та його виконання сторонами у встановленому законом та передбаченому договором порядку.

Судом досліджено цивільно - правовий договір від 27.11.2018 року, укладений між ФОП ОСОБА_2 (Замовник) та ОСОБА_5 (Виконавець), за яким Виконавець зобов`язується надати Замовнику наступні послуги - викладка товару (розкладання товару у торгівельному залі, відповідно до умовного планування торгівельних зон магазину), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги (п.1.1, п.1.3 Договору). Строк дії договору з 27.11.2018 року по 09.12.2018 року. Вартість робіт по виконану роботу - 2000 грн.(а.с.63)

На виконання умов укладеного договору сторонами складено акт здачі-приймання виконаних робіт від 09.12.2018 року (а.с.68). Оплата отриманих послуг здійснена відповідно до видаткового касового ордеру №98 від 12.12.2018 року (а.с.67), що свідчить про реальність зазначеного договору та його виконання сторонами у встановленому законом та передбаченому договором порядку.

Суд зазначив про свободу договору, право та можливість укладення договорів, які відповідають загальним засадам цивільного законодавства , з посиланням на ст 627 ЦК України сказав, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За результатами розгляду справи, суд дійшов висновку, що сторони, підписавши цивільно-правовові договори про надання послуг від 20.11.2018р., від 21.11.2018 р. та від 27.11.2018, дійшли згоди щодо всіх його істотних умов, які не суперечать нормам чинного законодавства України, що відображено у даних договорах.

Відповідачем суду не надано доказів наявності законодавчо визначеної заборони позивачу щодо укладення вищезазначених договорів, з огляду на що позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 підлягають задоволенню

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на таке.

За змістом статті 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Отже встановлений контролюючим органом факт допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) є правовою підставою для застосування до роботодавця штрафних санкцій.

Позиція відповідача зводиться до того, що між позивачем та фізичними особами, вказаними в акті інспекційного відвідування мали місце трудові відносини, разом з тим укладений між ними цивільно-правовий договір не є трудовим договором, а тому позивачем допущено фактичний допуск працівників до роботи без оформлення трудового договору.

За позицією позивача між нею та фізичними особами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мали місце відносини цивільно-правового характеру на підставі цивільно-правового договору про надання послуг, а отже висновок відповідача про порушення ним вимог ч.3 ст.24 та ч.1 ст.21 КЗпП (не укладення трудового договору з працівником) є безпідставним

Таким чином підлягає з`ясуванню і є визначальним для вирішення спірних правовідносин у цій справ наявність ознак трудових правовідносин між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1 ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини. Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Натомість, у цивільно-правових відносинах діє принцип свободи договору, тобто сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства,

Згідно із ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Судом першої інстанції обгрунтовано зазначено, що сторони підписавши цивільно -правові договори про надання визначеного виду послуг від 20.11.2018р., від 21.11.2018 р., та від 27.11.2018 р. дійшли згоди щодо всіх його істотних умов, які не суперечать нормам чинного законодавства України, що і відображено в цих договорах.

Доказів наявності у цивільно- правових договорах про надання послуг ознак нікчемного правочину, відповідачем суду не надано, як не надано і доказів визнання договорів недійсними.

При цьому, встановлені обставини справи свідчать про те, що висновки про порушення позивачем вимог ч.3 ст.24 та ч.1 ст.21 КЗпП України відповідачем зроблено виключно із аналізу положень цивільно-правової угоди. Але з таким аналізом цивільно-правової угоди суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на вищевикладені ознаки трудової та цивільно-правової угоди.

Більш того, суд наголошує, що у інспекторів, які проводять інспекційне відвідування, відсутні повноваження тлумачити на власний розсуд характер правовідносин між сторонами цивільно -правового договору.

З огляду на вищевикладене , судова колегія апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

Суд апеляційної інстанції, зважаючи на наявний в справі розрахунок витрат на правничу допомогу, у відповідності до ч.7 ст. 139 КАС України , вважає необхідним задовольнити клопотання позивача та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління держпраці у Кіровоградській області на користь ФОП ОСОБА_2 суму витрат на правничу допомогу в розмірі 1000 грн., з огляду на те, що у відповідності до детального опису наданих юридичних послуг зазначена сума є ціною за підготовку та направлення відзиву на апеляційну скаргу, який дійсно є в справі. Щодо попереднього опрацювання матеріалів апеляційної скарги та тим більш представництво інтересів позивача у судовому засіданні, яке проведено в порядку письмового провадження, зазначені в розрахунку кошти задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 р. у справі № 340/52/19 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 р. у справі № 340/52/19 - залишити без змін.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Кіровоградській області () витрати на правову допомогу в розмірі 1000 (одні тисяча ) грн.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко