Справа № 824/326/19-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/326/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого звернулась адвокат Герегова Наталія Іванівна до Ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

14.03.2019 року до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позивач) до Ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області (відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області щодо невключення до Довідки №13/ від 23.03.2018 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , всі види грошового забезпечення у відповідності до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року.

зобов`язати Ліквідаційну комісію УМВС України в Чернівецькій області надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , у відповідності до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018, враховуючи відповідний оклад, спеціальне звання, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" з 1 січня 2016 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 08.04.2010 року він був звільнений з органів внутрішніх справ зв`язку з виходом на пенсію.

При цьому, останнім місцем роботи позивача була посада начальника Головного управління Державної фельд`єгерської служби, куди останній був відряджений згідно наказу Міністра внутрішніх справ №1199 о/с від 24.07.2008 року із залишенням в кадрах МВС.

09.04.2010 року позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (Закон №2262-ХІІ) з урахуванням 32 років вислуги та у розмірі 86% відповідних сум грошового забезпечення, що передбачено статтею 13 вказаного Закону.

У березні 2018 року відповідачем, на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.03.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", скеровано до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку мені пенсії (довідка №13/ від 23.03.2018 року) згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року. До вказаної довідки включено посадовий оскал у сумі 9300,00 грн, доплату за військове звання генерал-майора 1550,00 грн та надбавку за вислугу років 5425,00 грн.

На підставі вказаної довідки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснено перерахунок пенсії позивача.

У той же час, позивач вважає видачу відповідачем довідки від 23.03.2018 року на підставі п. 1 постанови №103 від 21.02.2018 року неправомірною, оскільки на нього поширюється п. 3 вказаної постанови, який передбачає перерахунок з 01.01.2016 року пенсій, призначених згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

На звернення позивача і відповідач листом від 04.02.2019 року за №13/44, і Міністерство внутрішніх справ України листом від 21.02.2019 року за №22/6-19аз надали відповідь про правомірність видачі вказаної довідки на підставі п.1 постанови та відсутність підстав для застосування п. 3.

Наведене стало підставою для звернення позивача до суду про визнання дій відповідача протиправними та зобов`язання видати довідку для перерахунку пенсії у відповідності до вимог законодавства.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, надав суду відзив проти позову в якому зазначив, що дійсно 23.03.2018 року видав довідку №13/ про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивачу з урахуванням посадового окладу, зважання та надбавки за вислугу років, тобто на підставі п.1 постанови КМУ №103 від 21.02.2018 року.

При цьому, відповідач зазначив, що позивач на час звільнення зі служби в органах внутрішніх справи перебував на посаді начальника Головного управління Державної фельд`єгерської служби України та мав спеціальне звання внутрішньої служби, підстав для прирівняння даної посади до посад поліцейського та застосування при оформленні довідки про розмір грошового забезпечення пункту 3 Постанови відсутні.

З огляду на зазначене вважає, що вимоги позивача про визнання протиправною дій Ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області та зобов`язання вчинити певні дії є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Ухвалою суду від 05.04.2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 08.05.2019 року задоволено клопотання позивача та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи призначено на 06.06.2019 року.

Судове засідання призначене на 06.06.2019 року відкладене на 27.06.2019 року у зв`язку з перебуванням головуючого суді у відрядженні.

В судовому засіданні призначеному на 27.06.2019 року оголошено перерву до 11.07.2019 року для надання додаткових письмових пояснень сторонами.

В судовому засіданні, призначеному на 11.07.2019 року, за клопотанням представників сторін, суд перейшов до подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження без участі сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов до висновку, про наявність підстав для задоволення адміністративного позову у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 виданий 17.10.2008 року Голосіївським РУ ГУМВС України в місті Києві (а.с.12).

Згідно з Посвідченням серії НОМЕР_3 від 08.02.2006 року, позивач має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с.11).

Наказом Міністра внутрішніх справ №1199 о/с від 24.07.2008 року "По особовому складу" позивач зарахований в кадри МВС України із званням "генерал майор" та відряджений до Міністерства транспорту та зв`язку України із залишенням в кадрах МВС України, з 24.07.2008 року (а.с.21).

Наказом Міністра транспорту та зв`язку України №936 від 25.07.2008 року "Про призначення ОСОБА_1 ", зі змінами внесеними Наказом №1038 від 18.08.2008 року, позивача призначено з 25.07.2008 року на посаду начальника Головного управління Державної фельд`єгерської служби на підставі постанови Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (а.с.22-23).

Наказом Міністра внутрішніх справ №579о/с від 08.04.2010 року "По особовому складу" позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за п. 64 "б" (через хворобу) з 08.04.2010 року. Вислуга на день звільнення в календарному обчисленні складає 32 роки 01 місяць 20 днів, у пільговому - 35 років 03 місяці 12 днів (а.с. 24).

Також, наказом Головного управлінням Державної фельд`єгерської служби України №141о/с від 09.04.2010 року "По особовому складу" наказано звільнити позивача з Державної фельд`єгерської служби України у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) за п. 64 "б" (через хворобу) з 08.04.2010 року. Вислуга на день звільнення в календарному обчисленні складає 32 роки 01 місяць 20 днів. Вислуга на 08.04.2010 року для виплати грошової допомоги при звільненні складає 05 років 01 місяць 14 днів (а.с. 25).

Пенсію позивачу призначено за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням 32 років вислуги та у розмірі 86% відповідних сум грошового забезпечення, що передбачено статтею 13 вказаного Закону. При обрахуванні пенсії враховано всі надбавки, отримані позивачем та з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме: надбавка за вислугу років, надбавка для осіб, які працюють в умовах режимних обмежень, надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення, надбавка за особливо важливі завдання (а.с. 15).

У січні 2019 року позивач, через свого представника, звернувся до відповідача із запитом про надання інформації щодо направленої до пенсійного фонду довідки про перерахунок пенсії та правомірність не врахування всіх видів надбавок і доплат при цьому.

На вказаний запит відповідач листом від 04.02.2019 року №13/44 надав представнику позивача копію довідки від 28.03.2018 року за №, яку було скерована до Головного управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області, та повідомив про те, що при підготовки вказаної довідки було правомірно застосовано п.1 постанови КМУ №103 від 21.02.2018 року (а.с. 19).

Також Листом від 05.02.2019 року №4101/09 Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило представника позивача про те, що у результаті проведеного перерахунку пенсії ОСОБА_1 за нормами рішення Уряду від 21.02.2018 року №103 фіксована індексація зникла, оскільки розмір підвищення (103,20 грн) перевищує її величину (53,61 грн).

Листом від 21.02.2019 року №22/6-19аз Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України повідомив представника позивача про те, що підстав для прирівняння посади, на якій ОСОБА_1 проходив службу до посади поліцейського та застосування при оформленні довідки про розмір його грошового забезпечення положень п. 3 Постанови відсутні (а.с.20).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо незастосування при підготовці довідки для перерахунку пенсії п. 3 постанови КМУ №103 від 21.02.2018 року, позивач звернувся до суду за даним позовом.

До вказаних спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон № 2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

21.02.2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших категоріям осіб" (Постанова №103), якою передбачено проведення перерахунку та здійснення виплати перерахованих сум пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

Пунктом 1 вказаної Постанови постановлено перерахувати пенсії згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Відповідно до п. 3 Постанови №103 постановлено перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

В свою чергу, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року з наступними змінами встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Надбавки встановлені наказом МВС №260 від 06.04.2016 року, а саме: надбавка за стаж служби, надбавка за специфічні умови проходження служби, надбавка за роботу з відомостями, які становлять державну таємницю тощо.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач відповідно до наказу Міністра внутрішніх справ №1199 о/с від 24.07.2008 року зарахований в кадри МВС України та відряджений до Міністерства транспорту та зв`язку України із залишенням в кадрах МВС України. Згідно наказу Міністра транспорту та зв`язку України №936 від 25.07.2008 року позивача (зі змінами згідно наказу №1038 від 18.08.2008) призначено на посаду начальника Головного управління Державної фельд`єгерської служби на підставі постанови Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114.

Вказаною постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 затверджено Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відповідності до п.75 зазначеного Положення особи начальницького складу органів внутрішніх справ можуть бути прикомандировані до інших міністерств і відомств або підвідомчих їм підприємств, установ і організацій для виконання спеціальних робіт чи обов`язків із залишенням у кадрах Міністерства внутрішніх справ. До прикомандированих прирівнюються особи, зараховані в кадри Міністерства внутрішніх справ з присвоєнням спеціальних знань начальницького складу у зв`язку з призначенням їх до інших міністерств і відомств або напідвідомчі їм підприємства, в установи і організації на посади, що згідно з рішенням Кабінету Міністрів підлягають заміщенню особами начальницького складу органів внутрішніх справ.

Пунктом 76 цього ж Положення визначено, що особи начальницького складу органів внутрішніх справ, прикомандировані до інших міністерств і відомств або підвідомчих їм підприємств, установ і організацій, проходять службу в порядку, встановленому цим Положенням. При цьому, особи начальницького складу, зазначені в пункті 76 цього Положення користуються правами і пільгами, встановленими для осіб начальницького складу, які проходять службу в органах внутрішніх справ. Усі види належного забезпечення видаються їм за рахунок коштів міністерств і відомств, в яких вони працюють. Грошове забезпечення цим особам виплачується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів.

Одночасно, як вбачається з наказу №936 від 25.06.2008 року про призначення позивача на посаду, оплата праці проводилась йому у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №104 від 07.02.2001 року "Про порядок і норми грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби, відряджених до державних органів, установ та організацій" (в редакції, чинній на час відрядження).

Відповідно до п.1 даної постанови встановлено, що військовослужбовцям, особам начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби, відряджених до державних органів, установ та організацій, виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення, передбачене законодавством для військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, особового складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби.

При цьому, грошове забезпечення виплачується, виходячи з окладів за посадами, займаними зазначеними особами в державних органах, установах та організаціях, до яких вони відряджені, інших виплат, установлених для відповідних працівників цих органів, установ та організацій, а також окладів за військовими (спеціальними) званнями і надбавки за вислугу років у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби. За відрядженими особами зберігаються всі види матеріального забезпечення за попереднім місцем служби, гарантів соціального захисту, передбачені законодавством за рахунок бюджетів Збройних Сил, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби.

Окрім того, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №26 від 26.01.1994 року посада начальника Головного управління Державної фельд`єгерської служби відносилась до посад підрозділу внутрішніх справ.

Аналізом наказів про звільнення позивача вбачається, що наказ Міністра внутрішніх справ №579о/с про звільнення позивача з органів внутрішніх справ виданий від 08.04.2010 року, вирішено звільнити за заявою позивача з 08.04.2010 року та у відповідності до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Окрім того, наказ про звільнення позивача з посади №141 о/с виданий Головним управлінням Державної фельд`єгерської служби 09.04.2010 року, але дата звільнення з 08.04.2010 року та у відповідності до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ і в порядку, установленому МВС України та Держкомзв`язку України.

Тобто, хоча наказ Головного управління Державної фельд`єгерської служби і виданий пізніше наказу Міністра внутрішніх справ, однак, дата звільнення одна і та ж.

З наявних у матеріалах справи копій протоколів із пенсійної справи позивача вбачається, що пенсія йому призначена за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням 32 років вислуги та у розмірі 86% відповідних сум грошового забезпечення, що передбачено статтею 13 вказаного Закону. При обрахуванні пенсії враховано всі надбавки, отримані ОСОБА_1 та з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (як це передбачено п.3 постанови КМУ №103), а саме: надбавка за вислугу років, надбавка для осіб, які працюють в умовах режимних обмежень, надбавка за інформаційно-аналітичне забезпечення, надбавка за особливо важливі завдання.

З приводу доводів відповідача про те, що звання генерал-майор, що присвоєне позивачу, є військовим, а не міліцейським, суд зазначає наступне.

У судовому засіданні позивач з даного приводу зазначив, що звання генерал-майор міліції присвоєне йому під час перебування на посаді начальника УМВС України в Чернівецькій області у 2005 році, однак, переатестоване у звання генерал-майор у подальшому у зв`язку з призначенням на посаду першого заступника начальника Управління служби безпеки України у Чернівецькій області. Таким чином, вказане звання призначене позивачу ще задовго до призначення в порядку відрядження на посаду начальника Головного управління Державної фельд`єгерської служби.

Дані обставини не заперечувались та не спростовані відповідачем у ході судового розгляду справи.

Отже, суд приходить до висновку, що будучи відрядженим до Міністерства транспорту із Міністерства внутрішніх справ, позивач перебував у кадрах МВС, обіймав посаду начальницького складу органів внутрішніх справ, отримував всі види грошового забезпечення, як працівник органів внутрішніх справ, звільнений на пенсію наказом Міністра внутрішніх справ, пенсію отримав із врахуванням всіх отримуваних під час служби надбавок, а тому відповідач протиправно не надав Головному управлінню ПФУ в Чернівецькій області довідку для перерахунку пенсії позивачу у відповідності до п.3 постанови Кабінету Міністрів України №103 з урахуванням усіх видів надбавок і доплат, які встановлені постановою КМУ №988 та наказом МВС №260.

Також, враховуючи принцип ефективності судового захисту, суд дійшов висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом зобов`язання відповідача надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , у відповідності до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року, враховуючи відповідний оклад, спеціальне звання, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" з 01.01.2016 року.

Зазначений спосіб захисту прав позивача у спірних правовідносинах не порушуватиме дискреційні повноваження відповідача, що визначені чинним законодавством.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суд не вирішує питання про відшкодування судових витрат.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області щодо невключення до довідки №13/ від 23.03.2018 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , всі види грошового забезпечення у відповідності до п.3 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018.

3. Зобов`язати Ліквідаційну комісію УМВС України в Чернівецькій області надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , у відповідності до п.3 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018, враховуючи відповідний оклад, спеціальне звання, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" з 1 січня 2016 року.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 );

Адвокат позивача - Герегова Наталія Іванівна ( вул. Шевченка , 28, офіс 203, м. Чернівці, Чернівецька область, 58002 );

Відповідач - Ліквідаційна комісія УМВС України в Чернівецькій області (, вул. Головна, 24, м. Чернівці, Чернівецька область, 58002);

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (, вул. Оренбурзька, 7-А, м. Чернівці, 58005).

Суддя Григораш В.О.