Справа № 826/5336/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 квітня 2019 року №826/5336/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві (місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Волинська, 12, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "І П П О Н" (місцезнаходження: 01001, м. Київ, площа Спортивна, 3, корп. В, ) про застосування штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві, (далі - позивач), до Товариства з обмеженою відповідальністю "І П П О Н", (далі - відповідач), про застосування штрафних санкцій у розмірі 29784,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 червня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/5336/18 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за результатами перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «І П П О Н» виявлено порушення Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", що є підставою для застосування санкції, передбаченої пунктом 12 частиною першою статті 64 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів".

Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позовну заяву надано не було.

Як вбачається з матеріалів справи, Начальником Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві Рубаном О.М., на підставі Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", 17.07.2017 року складено повідомлення №1034 про проведення планової перевірки з 20 листопада по 01 грудня 2017 року суб`єкта господарювання ТОВ «І П П О Н».

Вказане повідомлення 20 жовтня 2017 року було вручено представнику ТОВ «ІППОН», що підтверджується матеріалами справи.

На виконання плану щодо здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) Головним управлінням на 2017 рік, затверджений наказом ГУ Держпродспоживслужби в місті Києві від 30 листопада 2016 року №53 (розміщений на офіційному веб-сайті http://www/dpss/gov/ua/) відповідачем виданий наказ 30 жовтня 2017 року №3128 про проведення планового заходу.

Відповідно до наказу №3128 від 30.10.2017 року та направлення на проведення заходу від 30.10.2017 № 3217 головному спеціалісту відділу державного контролю Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Кисленко Роману Григоровичу , головному спеціалісту відділу безпечності харчових продуктів Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Дерев`янко Дмитру Яковичу, головному спеціалісту відділу адміністративної практики Управління аналітично-організаційного забезпечення Запорожець Світлані Іванівні наказано провести плановий захід (перевірку) ТОВ «І П П О Н».

Перевіркою, встановлено порушення відповідачем: статей 42, 45, 49 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів".

21 листопада 2017 року за результатами проведення планового заходу державного контролю стосовно додержання ТОВ «І П П О Н» гігієнічних вимог щодо поводження з харчовими продуктами складено акт №1664.

З актом 21 листопада 2017 року №1664, уповноважена особа відповідача ознайомлена та йому вручено один примірник вказаного акту 27 листопада 2017 року, про що свідчить особистий підпис уповноваженої особи відповідача.

Головним управлінням Держпродспоживслужби в місті Києві 27 листопада 2017 року складений припис за результатами планової перевірки, вручений уповноваженій особі відповідача 27 листопада 2017 року.

29 січня 2018 року, з метою перевірки виконання ТОВ «І П П О Н» вказаного припису, Головним управлінням Держпродспоживслужби в місті Києві виданий наказ №160, відповідно до якого складено направлення на проведення заходу (позаплановий) № 140 від 29.01.2018 року.

Позаплановою перевіркою встановлено, що відповідачем не усунуто порушення, які зафіксовані в акті перевірки від 27 листопада 2017 року №1664.

31 січня 2018 року за результатами проведення позапланового заходу державного контролю стосовно ТОВ «І П П О Н» складений акт №000152.

Так, з актом від 31 січня 2018 року №000152 уповноважена особа відповідача ознайомлена та йому вручено один примірник вказаного акту 31 січня 2018 року, про що свідчить особистий підпис уповноваженої особи відповідача.

Заступником головного державного інспектора Овчаренком О.М., за результатами позапланового заходу державного контролю (позапланової перевірки), проведеного 31 січня 2018 року, 26 березня 2018 року складено протокол про правопорушення у сфері безпечності та окремих показників харчових продуктів, в якому встановлено, що порушення пункту 2 частини 1 та 2 статті 42, Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" не усунуто.

З вказаним протоколом уповноважена особа відповідача ознайомлена та йому вручено один примірник протоколу 28 березня 2018 року, про що свідчить особистий підпис уповноваженої особи відповідача.

Головне управління Держпродспоживслужби в місті Києві зазначає, що відповідачем не виконані вимоги (рішення) посадових осіб компетентного органу щодо усунення порушень законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів у строк, погоджений із компетентним органом, за що передбачена відповідальність встановлена пунктом 12 частиною першою статті 64 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів".

Також, зазначає, що ТОВ «І П П О Н» відноситься до суб`єктів господарювання з високим ступенем ризику, таким чином до нього застосовується найвищі розміри штрафних санкцій, що в загальній сумі дорівнює 29 784,00 грн.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок забезпечення безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, що виробляються, перебувають в обігу, ввозяться (пересилаються) на митну територію України та/або вивозяться (пересилаються) з неї, визначається положеннями Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" від 23.12.1997 р. № 771/97-ВР (далі - Закон № 771/97-ВР).

Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону №771/97-ВР, дія цього Закону поширюється на санітарні заходи, об`єкти санітарних заходів; вимоги до окремих показників якості харчових продуктів, у тому числі вимоги щодо інформування споживачів про властивості харчових продуктів, включаючи рекламу харчових продуктів; операторів ринку та потужності; систему державного контролю.

Згідно ст.4 вказаного Закону, державне регулювання у сфері безпечності харчових продуктів здійснюється з метою захисту життя, здоров`я та інтересів споживачів. Держава здійснює регулювання безпечності та окремих показників якості харчових продуктів шляхом: встановлення санітарних заходів; встановлення вимог до окремих показників якості харчових продуктів; державної реєстрації визначених цим Законом об`єктів санітарних заходів; видачі, припинення, анулювання та поновлення експлуатаційного дозволу; інформування та підвищення обізнаності операторів ринку і споживачів щодо безпечності та окремих показників якості харчових продуктів; встановлення вимог щодо стану здоров`я персоналу потужностей; участі у роботі відповідних міжнародних організацій; здійснення державного контролю; притягнення операторів ринку, їх посадових осіб до відповідальності у разі порушення законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів.

В силу ч. 1 ст. 5 Закону №771/97-ВР, до системи органів виконавчої влади у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів належить, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів (компетентний орган).

Статтею 8 Закону №771/97-ВР визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів (компетентний орган), належить, зокрема, вжиття у межах своїх повноважень заходів для усунення порушень цього Закону та притягнення винних у таких порушеннях осіб до відповідальності відповідно до закону.

Згідно з п.1 Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №209 від 12.04.2017 р., яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.05.2017 р. за № 604/30472, Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві (далі - Головне управління) є територіальним органом Держпродспоживслужби та їй підпорядковане. Головному управлінню підпорядковуються установи та організації, що належать до сфери управління Держпродспоживслужби та розташовані на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Відповідно до п.3 та п.4 зазначеного Положення, завданням Головного управління є реалізація повноважень Держпродспоживслужби на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Головне управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики, а саме у галузі ветеринарної медицини та безпечності харчових продуктів: забезпечує здійснення державного ветеринарно-санітарного нагляду (контролю) за здоров`ям та благополуччям тварин, безпечністю та окремими показниками якості харчових продуктів, неїстівних (побічних) продуктів тваринного походження, кормів та інших об`єктів санітарних заходів, охороною території України від занесення збудників особливо небезпечних хвороб, включених до списку Міжнародного епізоотичного бюро (далі - МЕБ), з територій інших держав або карантинних зон; здійснює державний нагляд (контроль) за: тваринами, харчовими продуктами, іншими об`єктами санітарних заходів, пов`язаними з продуктами тваринного походження, репродуктивним матеріалом, племінною справою у тваринництві, біологічними продуктами, патологічним матеріалом, ветеринарними препаратами, субстанціями, кормовими добавками, преміксами та кормами, засобами ветеринарної медицини, засобами догляду за тваринами та супутніми об`єктами, штамами мікроорганізмів, а також потужностями, що використовуються для їх виробництва, переробки, зберігання та обігу; проведенням суб`єктами господарювання дезінфекції, дезінсекції та дератизації на потужностях, що використовуються для виробництва, переробки, зберігання та обігу тварин, харчових продуктів, репродуктивного матеріалу, ветеринарних препаратів, субстанцій, кормових добавок, преміксів та кормів, а також засобів, що використовуються для їх транспортування, тощо.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 64 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", Оператори ринку в разі порушення вимог законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів несуть відповідальність в межах діяльності, яку вони здійснюють, за:

12) невиконання законних вимог (рішень) посадових осіб компетентного органу щодо усунення порушень законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів у строк, погоджений із компетентним органом, - тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб - у розмірі від п`яти до восьми мінімальних заробітних плат.

Як вже зазначалося, Головне управління Держпродспоживслужби в місті Києві звернулося до суду та просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «І П П О Н» адміністративно-господарську санкцію за порушення вимог законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів, передбачену пунктом 12 частини першої статті 64 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" у вигляді штрафу у загальному розмірі 29 784,00 грн. на користь Державного бюджету України.

Відповідно до ст.65 Закону, провадження у справах про порушення законодавства у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів стосовно юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців здійснюється відповідно до вимог цього Закону.

Протокол про правопорушення, передбачені статтею 64 цього Закону, за результатами здійснення заходу державного контролю мають право складати головні державні інспектори або їх заступники.

Протокол про правопорушення, передбачений статтею 64 цього Закону, складається у двох примірниках. Один примірник протоколу вручається оператору ринку або уповноваженій ним особі, другий - зберігається у компетентного органу.

Відповідно до частин 8, 9 ст. 65 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", розгляд справ про порушення законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів здійснюється у судовому порядку відповідно до закону.

Заява про правопорушення, передбачені статтею 64 цього Закону, разом з іншими матеріалами надсилається до суду у 15-денний строк з моменту складення протоколу про правопорушення.

Таким чином, відповідно до вищевикладених вимог ч.8 та ч.9 ст.65 Закону, розгляд справ про порушення законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів здійснюється у судовому порядку відповідно до закону.

Законодавець передбачив у ст.65 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", що розгляд справ про порушення законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів здійснюється судом. При цьому, зазначив, що порядок розгляду судом цих справ визначається законом, але будь-якого закону щодо порядку розгляду таких справ не прийняв, та порядок розгляду цих справ не визначив.

На необхідність дотримання принципу "якості закону" неодноразово звертав увагу Європейський суд з прав людини.

У рішенні по справі Круслена від 24.04.90 р. зазначено, що закон, який надає дискреційне право, має визначати межі здійснення такого права, хоча докладні правила та умови мають міститися в нормах субстантивного права. Проте надання законом виконавчій владі, чи судді нічим не обмеженого дискреційного права, суперечило б принципові верховенства права. Отже, закон має досить чітко визначати межі будь-яких таких повноважень, наданих компетентним органам, а також спосіб їх застосування, щоб забезпечувати належний захист особистості від свавільного втручання.

Положення закону повинні бути передбачуваними та надавати достатньо гарантій проти свавільного застосування (Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Свято-Михайлівська Парафія проти України" від 14 червня 2007 року).

Якість закону пов`язана з достатньою чіткістю встановлення ним тих чи інших обставин, на підставі яких діють державні органи (Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Волохи проти України" від 2 листопада 2006 року).

У разі наявності прогалин у законодавстві, суд може шляхом розширеного тлумачення, або застосування аналогії права чи закону, вирішити спір у разі необхідності надання повного захисту правам, свободам та інтересам фізичних осіб, правам та інтересам юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Але, суд не може застосувати розширення тлумачення для застосування обмежувального заходу стосовно особи, для розширення повноваження суб`єкта владних повноважень та безпосередньо самого суду.

Відповідно до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Застосування у цьому випадку аналогії чи розширеного тлумачення, призвело б до того, що суд самостійно наділив себе повноваженнями розгляду таких справ, хоча законодавцем це питання не було вирішено.

Це було б порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в частині розгляду справи не "судом встановленим законом" (п.23, п.24 Рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.06).

Головне управління Держпродспоживслужби в місті Києві помилково обрало способом реалізації свого повноваження, передбаченогост.65 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", звернення до адміністративного суду з позовною заявою.

Суд звертає увагу на те, що ухвалення адміністративним судом рішення про притягнення до відповідальності, не передбачено нормами КАС України, а й взагалі суперечить цілям та завданням адміністративного судочинства, які полягають у захисті прав, свобод і інтересів фізичних та юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, позивачем дотримано вимоги Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" щодо складання протоколу про правопорушення у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів щодо виявлення порушення ТОВ «І П П О Н » та направлення його до суду, проте, пред`явлення позивачем вимоги про застосування саме судом штрафних санкцій до правопорушника КАС України не передбачено.

Отже, вказане свідчить про помилковість обрання позивачем способу реалізації свого повноваження, передбаченого статтею 65 Закону.

Ухвалення адміністративним судом рішення про застосування штрафних санкцій, не лише відсутнє у статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, а й взагалі суперечить цілям та завданням адміністративного судочинства, визначеним у статтях 2 та 5 Кодексу.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Керуючись статтями ст.ст. 2, 3, 6-11, 73-77, 79, 90, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві (місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Волинська, 12, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "І П П О Н" (місцезнаходження: 01001, м. Київ, площа Спортивна, 3, корп. В, ) про застосування штрафних санкцій - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко