Справа № 200/11266/18-а
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

15 липня 2019 р. Справа №200/11266/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Бахмутського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зміну порядку і способу виконання рішення суду за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням суду від 30.11.2018 року позов ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено в повному обсязі. Визнано неправомірною бездіяльність Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з 01 травня 2018 року. Зобов`язано Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 01 травня 2018 року.

05.03.2019 року старшим державним виконавцем Бахмутського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі - державний виконавець) за виконавчим листом, виданим на підставі зазначеного судового рішення, відкрито виконавче провадження.

09.07.2019 року державний виконавець відповідно до ст. 378 КАС України звернувся до суду із заявою про зміну порядку і способу виконання рішення від 30.11.2018 року у справі №200/11266/18-а за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заяви послався на те, що від Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до відділу надійшла відповідь, в якій зазначено, що вказане рішення суду вже відпрацьовано відділом з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій, внаслідок чого ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії. Заборгованість з пенсії складає 39116,76 грн., яка, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365, обліковується в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Фінансування пенсійних виплат здійснюється централізовано на підставі сформованої територіальним управлінням розрахункової потреби на фінансування пенсійних виплат, надісланої до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Оскільки управління (боржник) не є розпорядником коштів, до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щотижнево подається звітність та розрахунок коштів, необхідних для виконання судових рішень. Виплата пенсії буде здійснена після надходження асигнувань.

У зв`язку із наведеним державний виконавець вважає, що виконати судове рішення у даній справі можливо тоді, коли зазначені у ньому спосіб і порядок виконання буде змінено з обов`язку нарахувати та виплатити пенсію в указаному розмірі на стягнення цієї суми з органу Пенсійного фонду.

Представники сторін та заявника у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 2 ст. 378 КАС України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

У зв`язку з тим, що учасники справи у судове засідання не з`явились, суд розглядає справу у порядку письмового провадження.

Відповідно до приписів частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Як зміну способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не повинна змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Отже, з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення може звернутися державний виконавець у випадках, які встановлені законом.

Такий випадок передбачено приписами статті 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", який набрав чинності з 01 січня 2013 року (далі - Закон).

Цією нормою права встановлено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Отже, звернення до суду є обов`язком державного виконавця, який виникає через два місяці з дня відкриття виконавчого провадження за умови, що рішення суду не виконане, а стягувач не чинить перешкоди провадженню виконавчих дій.

Виконання згаданого обов`язку не пов`язане з наявністю інших причин.

Саме посилаючись на ці обставини, державний виконавець звернувся до суду з заявою, відповідно до якої просив суд змінити спосіб і порядок виконання рішення суду шляхом зміни зобов`язання боржника здійснити нарахування та виплату пенсії з 01 травня 2016 року на стягнення з боржника нарахованої пенсії за цей період, з метою подальшого виконання рішення суду органами Державної виконавчої служби в порядку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Між тим, суд, аналізуючи норми статті 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, прийшов до висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Відтак, оскільки зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, тому у задоволенні заяви державного виконавця слід відмовити.

Аналогічна правова позиція при вирішенні спорів цієї категорії була неодноразово висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 11.11.2014 року (справи №21-394а14, №21-475а14), від 25.11.2014 року (справа №21-506а14), від 13.01.2015 року (справа №21-604а14), від 17.02.2015 року (справа №21-622а14), від 14.04.2015 року (справа №21-78а15).

З рішення суду від 30.11.2018 року вбачається, що суд захистив порушене право позивача, визнавши дії відповідача протиправними та зобов`язавши останнього здійснити нарахування та виплату пенсії з 01 травня 2018 року, вимога державного виконавця про зміну способу і порядку виконання рішення суду шляхом стягнення з відповідача заборгованості за спірний період фактично змінює рішення суду.

Разом з тим, спосіб та порядок виконання рішення суду може бути змінений за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів. У заяві державного виконавця відсутні посилання на обставини, які ускладнюють виконання судового рішення.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України №21-506а14 від 25.11.2014 року, аналізуючи норми частини першої статті 263 КАС України (в редакції до 15.12.2017 року), яка кореспондується зі статтею 378 КАС України (в редакції з 15.12.2017 року) у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, Верховний Суд України дійшов висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовувалася необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що заява Бахмутського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зміну способу і порядку виконання судового рішення є не обґрунтованою, зміна способу і порядку виконання судового рішення, запропонований заявником фактично змінить по суті рішення, оскільки буде змінено обраний спосіб захисту прав позивача, а тому суд відмовляє в задоволенні поданої заяви.

На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви Бахмутського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зміну порядку і способу виконання рішення суду за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Бахмутського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про зміну порядку і способу виконання рішення суду за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити у повному обсязі.

Повний текст ухвали складено 15 липня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.А. Голуб