Справа № 320/2282/19
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2019 року № 320/2282/19
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 22.02.2019 №1638 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії відповідно до пункту першого статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

- зобов`язати Баришівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на десять років, встановлену частиною першою статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 23.11.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він як особа, яка приймала участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до положень частини першої статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років. Разом з цим, позивач зауважив, що посилання відповідача, в якості підстави для відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах, на не підтвердженість періодів роботи у зоні відчуження первинними документами, не відповідають дійсності.

За наведених обставин, позивач вважає рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах протиправним та такими, що порушує його конституційні права на належне пенсійне забезпечення.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що для призначення пенсії необхідно надавати підтверджуючі документи, які б визначали періоди роботи в зоні відчуження. Проте, позивачем таких документів до пенсійного фонду надано не було.

Ухвалою суду від 13.05.2019 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , виданим Баришівським РВ ГУ МВС України в Київській області 24 грудня 20071 року, з 28.12.2007 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2) та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого Київською обласною державною адміністрацією 10.06.1993 (а.с. 6).

Як убачається з матеріалів справи, 23.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про призначення йому як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років.

До вказаної заяви позивачем було приєднано ряд документів, серед яких, зокрема: копія посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, копію трудової книжки з відповідними записами в совхозі "Прип`ятський", довідку СТОВ "Рудницьке", копію книги нарядів Машівського відділення №3, архівну довідку з трудового архіва Баришівської районної ради.

Рішенням від 22.02.2019 №1638 Баришівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з посиланням на те, що згідно поданих документів права на пенсію заявник не має (а.с. 7).

Не погоджуючись з відмовою відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII).

Згідно з пунктом першим абзацу першого статті 9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

Статтею 10 зазначеного Закону передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців.

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, передбачені статтею 55 Закону №796-XII.

Так, відповідно до частини першої статті 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Зокрема, цією статтею встановлено, що учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону (частина третя статті 55 Закону №796-XII).

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Отже, необхідними умовами для отримання права на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років є: 1) набуття особою в установленому законом порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який працював у зоні відчуження у 1986 році; 2) наявність у такої особи страхового стажу не менше 15 років; 3) досягнення особою 50-річного віку.

У свою чергу документи, які подаються до Пенсійного фонду України та його управлінь для призначення пенсії, в тому числі на пільгових умовах, визначені Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.

Так, в силу приписів підпункту 5 пункту 2.1 цього Порядку при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, форма якої затверджена постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Вказаним вище нормам кореспондують положення частини третьої статті 65 Закону №796-XII, згідно з якими документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Аналізуючи наведені вище норми у сукупності, суд дійшов висновку, що єдиним документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право на користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема, право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС".

Верховний Суд у постановах від 23.05.2018 у справі №398/3509/16-а та від 27.02.2018 у справі №344/9789/17 висловив правовий висновок щодо застосування положень статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Верховний Суд вказав, що єдиним документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо, є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи. Цей правовий висновок підтримав Шостий апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 26.03.2019 у справі №320/5558/18.

Згідно зі статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З матеріалів справи убачається, що статус позивача як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого позивачу 10.06.1993 Київською обласною державною адміністрацією, з серпня 1997 року перереєстроване.

Доказів скасування або анулювання виданого позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, сторони до суду не надали.

При цьому, як встановлюється із трудової книжки серії НОМЕР_3 , у період з 04.07.1985 по 28.08.1986, позивач працював в совзохі "Прип`ятський", а з 28.08.1986 по 07.08.1998 мав трудові відносини із совхозом "ім. Леніна", куди був переведений у зв`язку із аварією на Чорнобильській АЕС (а.с. 8)

Згідно довідки Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Рудницьке" №45, ОСОБА_1 з 04.05.1986 по 04.05.1986 був безпосередньо зайнятий на роботах, що передбачені постановою ЦК УССР Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 29.12.1987 №1497-878 та від 06.06.1986 №665-195, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах (а.с. 9).

У відповідності до довідки від 21.11.2018 №45, виданої СТОВ "Рудницьке", ОСОБА_1 з 04.05.1986 по 04.05.1986 був безпосередньо зайнятий на роботах, пов`язаних з ліквідацією аварії на ЧАЕС, а саме - приймав участь у погрузці тварин при евакуації з с. Красно Чорнобильського району.

Враховуючи викладене, твердження відповідача про відсутність доказів, що підтверджують періоди участі позивача в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, суд вважає безпідставними та такими, що не знайшли підтвердження під час розгляду даної адміністративної справи.

Водночас досягнення позивачем відповідного віку та наявність у нього необхідного страхового стажу для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до частини першої статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII відповідачем не оспорюється.

За наведених обставин, а також враховуючи досягнення позивачем на момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення 50-річного віку, наявність у нього страхового стажу не менше 15 років, набуття позивачем в установленому законом порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, суд дійшов висновку про наявність у позивача всіх визначених чинним законодавством складових для призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років.

З огляду на викладене, рішення відповідача від 22.02.2019 №1638, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років, суд вважає протиправним та таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України.

Що стосується позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 8 років з 10.10.2018, суд враховує наступне.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративний суд, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.

У свою чергу ознакою дискреційних повноважень є право суб`єкта владних повноважень приймаючи рішення, вчиняючи дії чи утримуючись від їх вчинення, діяти із певною свободою розсуду, тобто можливістю обрати одне з кількох юридично допустимих рішень.

Разом з тим, за наявності у позивача страхового стажу не менше 15 років, досягнення ним певного віку, набуття позивачем в установленому законом порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, у відповідача є лише один можливий варіант вчинення дій - прийняти рішення про призначення позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до частини першої статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII.

Суд констатує, що задоволення вимоги про зобов`язання відповідача вчинити передбачені чинним законодавством дії, відступити від яких він не мав права, однак незаконно відмовився їх вчиняти, чим порушив конституційні права людини і громадянина, не є втручанням у компетенцію суб`єкта владних повноважень.

Частиною першою статті 45 Закону України Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Судом встановлено, що із заявою про призначення пенсії позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України 23.11.2018.

Вказана обставина не заперечується відповідачем.

А тому, з урахуванням наведених вище положень законодавства, право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років виникло у позивача 23.11.2018.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів обґрунтованості своїх висновків.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, базуються на нормах права та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки позивач в силу приписів статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення сторонами інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, суду не надано, судові витрати розподілу та стягненню зі сторін не підлягають.

в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 22.02.2019 №1638 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії відповідно до пункту першого статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Баришівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на десять років, встановлену частиною першою статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 23.11.2018.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.