Справа № 804/1306/16
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2019 року м. Дніпросправа № 804/1306/16

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» Кадирова Владислава Володимировича

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року (головуючий суддя Неклеса О.М.)

у справі № 804/1306/16

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

третя особа публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участю третьої особи публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників акціонерного товариства Дельта Банк, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на Кадирова Владислава Володимировича включити позивача до переліку вкладників АТ «Дельта Банк» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування за вкладом в АТ «Дельта Банк» згідно договору банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро №003-03616-250215 від 25 лютого 2015 року у розмірі 45282 грн.;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в АТ «Дельта Банк» згідно договору банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро №003-03616-250215 від 25 лютого 2015 року у розмірі 45282 грн., за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

-зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити відшкодування позивачу коштів за вкладом в АТ «Дельта Банк» згідно договору банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро №003-03616-250215 від 25 лютого 2015 року у розмірі 45282 грн., за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» включити позивача до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» згідно договору банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро №003-03616-250215 від 25 лютого 2015 року у розмірі 45282 грн. (Сорок п`ять тисяч двісті вісімдесят дві гривні).

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» згідно договору банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро №003-03616-250215 від 25 лютого 2015 року у розмірі 45282 грн. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В решті позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з відсутності доказів наявності підстав для визнання нікчемним укладеного позивачем договору банківського вкладу, встановив, що твердження уповноваженої особи Фонду щодо нікчемності цього договору є припущеннями, внаслідок чого, з огляду на те, що позивач є особою, що набула право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, дійшов висновку, що оскаржувані дії відповідача з не включення позивача до повного переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, суперечать приписам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є протиправними.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» Кадиров В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду як таке, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, вказує на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі. Відповідач-1 зазначає, що за результатом проведення перевірки правочинів, укладених банком, Комісія з перевірки правочинів (договорів) дійшла до висновку, що умови Договорів банківських вкладів (перелік яких наведено в Додатку №1 до Протоколу), укладені між Банком та фізичними - особами після 16.01.2015 включно, за якими здійснювалися перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами Банку, надають кредиторам - фізичним особам переваги перед іншими кредиторами, а отже - такі Договори банківського вкладу є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Апеляційну скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 09.07.2019.

Представники сторін у судове засідання не з`явились, про час і місце судового засідання сторони повідомлені судом належним чином.

Неприбуття у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач зазначає, що рішення суду інстанції є законним та обґрунтованим, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 25 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено договір № 003-03616-250215 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро. Згідно пункту 1.2 договору сума вкладу становила 1500 євро.

На виконання умов пункту 1.6. укладеного договору, позивачу було відкрито вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 1.8 договору зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого у банку або готівкою через касу банку в день укладання сторонами договору.

Одночасно, між позивачем та банком було укладено додаткову угоду №1 до договору №003-03616-250215 від 25 лютого 2015 року, відповідно до якої зарахування вкладу на рахунок може бути здійснено шляхом перерахування з відкритого в банку поточного рахунку іншої фізичної особи-резидента.

25 лютого 2015 року, в день укладення договору та додаткової угоди №1, згідно платіжного доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності № 46449567 від 25.02.2015 р., - на рахунок позивача було перераховано суму вкладу у розмірі 1500 євро з поточного рахунку № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 .

02.03.2015 Правлінням Національного банку України прийнято постанову №150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних».

На підставі означеної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича.

Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 03 березня 2015 року по 02 червня 2015 року включно.

08.04.2015 рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 71 внесені зміни до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 № 51, змінено пункт 2 та зазначено: тимчасову адміністрацію запровадити строком на шість місяців з 03.03.2015 по 02.09.2015.

02.10.2015 постановою Правління Національного банку України № 664 вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «Дельта Банк».

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» з відшкодуванням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб та призначено Кадирова Владислава Володимировича уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку строком на 2 календарних роки, а саме з 05.10.2015 до 04.10.2017 включно.

На виконання статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» здійснено перевірку правочинів на предмет виявлення їх нікчемності та встановлено здійснення операцій з перерахування грошових коштів з поточних рахунків фізичних осіб на вкладні (депозитні) рахунки фізичних осіб, відкриті в банку, в період дії Постанови Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних», в той час як банку було заборонено проведення будь-яких операцій за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, укладених до набрання чинності вказаною постановою.

У зв`язку з встановленими обставинами, комісія дійшла висновку про нікчемність укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» Договору № 007-07529-240215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США.

Листом уповноваженої особи тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» від 23 вересня 2015 року №8821/1824 позивачу надійшло повідомлення про нікчемність правочину - договору банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» від 24 лютого 2015 року №007-07529-240215 у доларах США, укладеного між ОСОБА_3 та АТ «Дельта Банк», згідно пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Протоколом засідання комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» від 15 вересня 2015 року встановлено, що за операціями, що є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не можливо здійснити реституцію, а саме - повернення коштів платникам, які перерахували кошти на поточні (карткові) рахунки фізичних осіб, з огляду на те, що рахунки отримувачів за такими операціями арештовані відповідно до вимог чинного законодавства України. Внаслідок цього необхідно здійснити обмеження до виплат коштів вкладникам під час ліквідації за рахунками, на яких обліковуються кошти, отримані внаслідок нікчемних правочинів, та кошти на яких арештовані.

Наказом Тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» № 813 від 16.09.2015 «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями» застосовано наслідки нікчемності Договорів по банківському вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та перелік яких наведено у додатку № 1. Згідно додатку № 1 до Наказу № 813 від 16.09.2015 договір №007-07529-240215 від 24.02.2015 внесено до реєстру договорів до якого застосовано наслідки нікчемності.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд, переглядаючи судове рішення у відповідності до вимог ст.308 КАС України, погоджується з судом першої інстанції.

Згідно з ч. ч.1, 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Статтею 27 Закону № 4452-VI передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до п. п. 3, 4 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09 серпня 2012 року №14, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Згідно з п. п. 2, 4 розділу IV Положення Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення. Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Таким чином, з метою належного захисту прав і законних інтересів вкладників банків, зокрема, з метою забезпечення гарантованого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування коштів за вкладами, уповноважену особу Фонду наділено правом складати відповідний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В спірному випадку позивача не включено до переліку вкладників у зв`язку з визнанням нікчемним договору банківського вкладу від 24.02.2015 на підставі ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

В силу ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 38 цього Закону уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Отже уповноважена особа Фонду на законодавчому рівні наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним і кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема щодо не включення особи до переліку вкладників банку для цілей отримання в подальшому гарантованої суми вкладу.

Апеляційний суд також враховує правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15, відповідно до якої при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його Уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не на підставі рішення уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб») незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і прийняте відповідне рішення. Положення статті 228 ЦК України не можуть бути застосовані Уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з встановлених обставин, що відповідачем не надано доказів того, що договір, укладений між позивачем та банком, є нікчемним у розумінні вимог цивільного законодавства України.

Відповідно до п.7 ч. 3 ст.38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Втім, укладений позивачем з Банком договір вкладу не передбачає жодних умов, які б надавали не встановлені законом переваги будь-яким кредиторам банку.

Надходження коштів на рахунок позивача від іншої особи не свідчить про нікчемність ні договору вкладу, ні самої транзакції щодо перерахування коштів, оскільки відповідні правочини вчинені у межах чинного законодавства, що регулює договірні відносини та відносини у сфері банківської діяльності, та у відповідності з умовами Договору банківського вкладу, укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» від 25.02.2015 № 003-03616-250215, який містить пряму умову про не застосування до відносин, що виникають на підставі до цього Договору, п.5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб, затверджених Рішенням Ради Директорів АТ «Дельта Банк» від 20.03.2013 № 14.

Ані Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ані інші правові норми, що регулюють спірні відносини, не встановлюють обмежень в частині походження коштів вкладу, а саме: що вкладом повинні бути кошти, внесені безпосередньо вкладником.

В розумінні ч.1 ст.2 Закону № 4452-VI в редакції станом на момент виникнення спірних відносин вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п.4 ч.1 ст.2 Закону).

Вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти (п.3 ч.1 ст.2 Закону).

Виходячи з наведеного, є обґрунтованим висновок суду першої інстанції про безпідставність висновку уповноваженої особи Фонду про нікчемність договору банківського вкладу з визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI підстав.

Також суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції, що відповідачем не доведено наявність правових підстав для не включення інформації про позивача до Переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Виходячи з правовідносин, що склались між позивачем та Банком, судом першої інстанції вірно зазначено, що кошти, які надійшли на поточний рахунок позивача, є вкладом, а позивач у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є вкладником Банку та має право на гарантії, які визначені ст.26 названого Закону.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає виключні підстави для не включення вкладника до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, а в даному випадку такі підстави відсутні, суд першої інстанції вірно встановив, що оскаржувані дії уповноваженої особи Фонду суперечить приписам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є протиправними.

Наведені відповідачем-1 в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» Кадирова Владислава Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у справі № 804/1306/16 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку та строки, встановлені ст.ст.328,329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко