Справа № н/822/2154/18
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № н/822/2154/18
УХВАЛА

16 липня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. , суддів Шевчука О.П. , Михайлова О.О.

за участі:секретаря судового засідання Данилюк К.Б. заявника ОСОБА_1 представника заявника ОСОБА_2 представника відповідача Войтюка С.С.
розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами по адміністративній справі № 822/2154/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

26.06.2018 року ОСОБА_1 звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області "Про відмову в перерахунку пенсії";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести з 01.10.2017 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 , пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.07.2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, вирішено відмовити.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018 року вирішено апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.07.2018 року - без змін.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, Хмельницький окружний адміністративний суд виходив з того, що підстави для перерахунку пенсії позивачу відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відсутні, оскільки ОСОБА_1 , брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи не під час проходження дійсної військової служби, а як військовозобов`язаний, який приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 21.08.1986 року по 11.10.1986 року.

15.05.2019 року ОСОБА_1 , звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами по адміністративній справі № 822/2154/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

В даній заяві ОСОБА_1 , просить суд скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.07.2018 року по справі № 822/2154/18, у зв`язку з виключними обставинами, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 , задовольнити в повному обсязі.

Заява обгрунтована тим, що рішенням №1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 року у справі № 3--14/2019 Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у частині 3 статті 59 закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-XII, відповідно до якої визнання розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби, внаслідок цього стали особами з інвалідністю. При цьому, заявник вважає, що такі висновки Конституційного Суду України є визначальними, викладені обставини є виключними, мають істотне значення для правильного розгляду справи, для перегляду рішення суду та задоволення позову в повному обсязі.

Ухвалою від 16.05.2019 року Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами по адміністративній справі № 822/2154/18 за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін, та призначено судове засідання.

До суду 13.06.2019 року надійшов відзив на заяву, у якому відповідач зазначив, що вимога частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-XII щодо участі особи у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та військових навчаннях лише під час проходження дійсної військової строкової служби втратила чинність з 25.04.2019 року. На час ухвалення рішення від 24.07.2018 року вказана вимога була чинна. Тому підстави для скасування рішення від 24.07.2018 року у справі № 822/2154/18 відсутні.

13.06.2019 року головуюча суддя Гнап Д.Д., подала заяву про самовідвід, за результатом розгляду якої, суд ухвалою від 13.06.2019 року заяву про самовідвід судді задовольнив, та головуючу суддю Гнап Д.Д., відвів від розгляду даної справи.

У відповідності до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.06.2019 року по справі № н/822/2154/18 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Блонський В.К., судді: Майстер П.М., Шевчук О.П.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.06.2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами по адміністративній справі № 822/2154/18 прийнято колегією суддів до свого провадження. Призначено судове засідання на 16.07.2019 року о 10:00 год.

На підставі розпорядження керівника апарату Хмельницького окружного адміністративного суду № 143 від 16.07.2019 року проведено повторний автоматизований розподілу судової справи № н/822/2154/18 між суддями Хмельницького окружного адміністративного суду.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.07.2019 року по справі № н/822/2154/18 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Блонський В.К., судді: Шевчук О.П., Михайлов О.О.

Заявник, представник заявника в судовому засіданні заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами по адміністративній справі № 822/2154/18 підтримали повністю, та надали суду пояснення посилаючись на обставини викладені у вказаній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами по адміністративній справі № 822/2154/18 не визнав повністю, та надав суду пояснення посилаючись на обставини викладені у відзиві на вказану заяву.

Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заявника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, окрім іншого, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане (пункт 1 частини 5 статті 361 КАС України).

Згідно із частиною 6 статті 361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Оцінюючи доводи заяви про перегляд за виключними обставинами рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.07.2018 року, суд виходить з наступного.

Як зазначалось раніше, у якості виключної обставини заявник послався на Рішення Конституційного Суду України №1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 року у справі № 3-14/2019.

Цим Рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Частиною другою статті 152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Конституційний Суд України у Рішенні від 24.12.1997 року № 8-зп у справі за конституційним поданням народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) розпоряджень Президента України про призначення перших заступників, заступників голів обласних, Київської міської державних адміністрацій, виданих протягом липня - грудня 1996 року, січня 1997 року (справа щодо призначення заступників голів місцевих державних адміністрацій) зазначив, що частина друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

У Рішенні від 30.09.2010 року № 20-рп/2010 у справі за конституційним поданням 252 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України "Про внесення змін до Конституції України" від 08.12.2004 року №2222-IV (справа про додержання процедури внесення змін до Конституції України) Конституційний Суд України вказав, що незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, за змістом статті 152 Конституції України, рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення.

Суд зазначає, що на дату виникнення спірних правовідносин у цій справі, а також під час розгляду цієї справи в суді, правове регулювання було іншим, а позаяк рішення Конституційного Суду України має перспективну дію, відповідач діяв в межах правового поля і керувався наведеними чинними на той момент положеннями законодавства.

Відповідно до частини 3 статті 59 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-XII (далі - Закон №796-XII) в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

З матеріалів адміністративного позову встановлено, що позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області "Про відмову в перерахунку пенсії", та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести з 01.10.2017 перерахунок та виплату ОСОБА_1 , пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

При цьому, Верховний Суд в ухвалі від 08.05.2018 року у справі № 820/1148/18 дійшов висновку про те, що право на обчислення пенсії по інвалідності згідно із частиною 3 статті 59 Закону № 796-XII виникає у особи лише за наявності у сукупності трьох умов:

1) особа має статус особи з інвалідністю;

2) особа отримала статус особи з інвалідність виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях;

3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби".

З урахуванням вказаної правової позиції суд при прийнятті рішення від 24.07.2019 року дійшов висновку про те, що згідно зі встановленими у справі обставинами позивач не відповідає умові, зокрема, щодо участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби.

Водночас, відповідно до статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13.07.2017 року №2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, Конституційний Суд України уповноважений визначати у своєму рішенні момент втрати чинності законів, інших актів або їх окремих положень, що визнані неконституційними.

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

В рішенні від 09.02.1999 року № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

У резолютивній частині рішення № 1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 року зазначено, що словосполучення "дійсної строкової служби", яке міститься в положеннях частини 3 статті 59 Закону №796-XII, визнано неконституційним та втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 25.04.2019 року. При цьому вказане рішення не має зворотної сили.

У період з 01.11.2017 року до 25.04.2019 року словосполучення "дійсної строкової служби", що містилося в положеннях частини 3 статті 59 Закону № 796-XII, було чинним.

За таких обставин, Рішення Конституційного Суду України № 1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 у справі № 3-14/2019 на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки правовідносини у даній справі виникли до прийняття такого рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.11.2018 року в справі №755/4893/18 (755/18431/15-а) щодо перегляду судового рішення за виключними обставинами на підставі пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України.

Відповідно до обставин вказаної справи Верховний Суд розглядав питання щодо наявності підстав для перегляду судового рішення за виключними обставинами у зв`язку із визнанням неконституційним положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

Враховуючи положення чинного законодавства, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про неможливість застосування до спірних правовідносин правової норми, яка визнана неконституційною, оскільки вона втрачає силу з моменту ухвалення рішення Конституційного Суду України та не має зворотної сили.

При цьому суд зазначає, що наведене не перешкоджає позивачу звернутися до суб`єкта владних повноважень із відповідною заявою про захист його прав на підставі зазначеного Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 року.

Таким чином, з урахуванням положень законодавства, яке підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд приходить до висновку про те, що підстави для перегляду за виключними обставинами та скасування рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.07.2018 року відсутні, тому заява про перегляд вказаного судового рішення за виключними обставинами задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись статями 248 , 361, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами по адміністративній справі № 822/2154/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні було проголошені вступна та резолютивна частини ухвали суду, - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 17 липня 2019 року

Головуючий суддя Судді В.К. Блонський О.П. Шевчук О.О. Михайлов