Справа № 804/4811/18
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2019 року Справа № 804/4811/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук - Борисенко Н.В.
при секретарі судового засідання - Пухловій Ю.С.
представника позивача - Тубольцевої О.В.
представників відповідача - Дроздюк А.В., Арастенкової О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясна фабрика "Фаворит Плюс" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
27.06.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "М`ясна фабрика "Фаворит Плюс" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просило суд:
Ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Барановським Р.А. від 02.07.2018 у справі №804/4811/18 було відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні.
18.02.2019 розпорядженням в.о. керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 234 д та на виконання розпорядження в.о.керівника апарату суду від 15.02.2019 № 40 було призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із перебуванням судді Барановського Р.А. у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, за результатами якого справу передано судді Захарчук-Борисенко Н.В. 19.02.2019.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 адміністративну справу №804/4811/18 було прийнято до свого провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 02.04.2019 було частково задоволено клопотання представника відповідача та викликано у судове засідання як свідка ОСОБА_4 для встановлення усіх обставин, які мають значення для вирішення та розгляду справи по суті позовних вимог.
Ухвалою суду від 14.05.2019 зупинено провадження у справі №804/4811/18 до належного повідомлення свідка у справі ОСОБА_4 .
Ухвалою суду від 19.06.2019 поновлено провадження у справі №804/4811/18, оскільки з адреси свідка ОСОБА_4 до суду повернулись конверти із відміткою про «при доставці не було вдома», розгляд справи призначено у судове засідання.
11.07.2019 представник позивача у судовому засіданні адміністративний позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові, відповіді на відзив та додаткових поясненнях.
11.07.2019 представники відповідача у судовому засіданні проти адміністративного позову заперечували та просили відмовити у його задоволенні в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з п. п. 20.1.4. п.20.1. ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до пункту 21.1. ст. 21 Податкового Кодексу, посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами, а також не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з пп. 83.1.1. - 83.1.6 п. 83.1. ст. 83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючого органу під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.
Відповідно до п. 86.1. ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
В наказі від 06.02.2015 №67 підставами для проведення перевірки зазначено постанову старшого слідчого з особливо важливих справ 3-го відділу кримінальних розслідувань Слідчого управління фінансових розслідувань Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників Гейко О.В. від 16.01.2015, а також пп.75.1.2, пп.78.1.11, абз.1 п.78.2 Податкового кодексу України.
Не погодившись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням Підприємство оскаржувало його в адміністративному порядку шляхом подання скарги до Державної фіскальної служби України.
Рішенням ДФС України про результати розгляду скарги від 03.05.2018 №15259/6/99-99-11-01-02-25 податкове повідомлення-рішення від 14.02.2018 № залишено без змін, а скаргу - без задоволення. Виходячи з Акту перевірки та розрахунку штрафних санкцій, Рішення ДФС України про результати розгляду скарги ТОВ «МФ «Фаворит Плюс» оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням донараховано податок на додану вартість та застосовано штрафні санкції за травень та червень 2014 року по взаємовідносинах з ТОВ «Кійопторг» (код СДРПОУ 39064894).

Позивач не погоджується зі здійсненим донарахуванням на підставі податкового повідомлення-рішення від 14.02.2018 №, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Пунктом 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Вказаною нормою закону також передбачено, що платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Також, ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-ХУ у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Враховуючи норми ст. 44 Податкового кодексу України, здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, для бухгалтерського обліку господарських операцій, відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Судом встановлено, що перевіреному періоді на підставі договору поставки №ДГ-0000696 від 01.05.2014 ТОВ «Кійопторг» (Постачальник) постачав ТОВ "М`ясна фабрика "Фаворит Плюс" (Покупцю) товар (сировина для виробництва м`ясної та ковбасної продукції, тара), який було використано ТОВ "М`ясна фабрика "Фаворит Плюс" безпосередньо для виробництва м`ясо-ковбасної продукції.

У судовому засіданні було встановлено, що при перевірці позивача було досліджено договір та первинні документи (специфікації, видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення, бухгалтерські регістри).

Суд звертає увагу, що при цьому в акті перевірки відсутні будь-які посилання на те, що первинні документи, якими підтверджуються господарські операції, не дають змоги ідентифікувати суть господарської операції та її суб`єктів; товари, які постачалися не могли бути використані для виробництва м`ясо-ковбасної продукції, оскільки не є властивими для виробництва; контрагент позивача не мав належної реєстрації як державної, так і в якості платника податків, в т.ч. платника податку на додану вартість, для здійснення господарської діяльності; контрагент не декларував своїх податкових зобов`язань по зазначеним операціям.

Натомість актом підтверджено, що постачання товарів здійснювалося на підставі належним чином укладеного договору та підтверджено первинними документами, в тому числі податковими та видатковими накладними тощо.

Судом встановлено, що поставка товару від ТОВ «Кійопторг» в адресу ТОВ «МФ «Фаворит Плюс» мала місце, що підтверджено первинними та іншими документами, в т.ч. щодо використання отриманого товару в господарській діяльності ТОВ «МФ «Фаворит Плюс». На підтвердження отримання протягом травня - червня 2014 року товарів (сировини та пакувальних матеріалів) за договором з ТОВ «Кійопторг`до матеріалів справи додано: специфікації до договору, видаткові накладні, податкові накладні, витяги з журналу реєстрації довіреностей на отримання товарів.

На підтвердження розрахунків за отримані товари надано платіжні доручення. Згідно акту звірки взаєморозрахунків за станом на 01.08.2014 заборгованість ТОВ «МФ «Фаворит Плюс» перед ТОВ «Кійопторг» відсутня (відступлення права вимоги).

На підтвердження використання отриманого від ТОВ «Кійопторг» товару в господарській діяльності позивача протягом травня-липня 2014 року (у виробництві м 'ясних та ковбасних виробів) до матеріалів справи додано: журнали-ордери і відомості по рахункам 6311, 201; картки рахунків 201 (узагальнення інформації про прибуткування, наявність та переміщення сировини по складу допоміжних матеріалів, складу м`ясної сировини та списання у виробництво (склад сировини ковбасного цеху №1); накладні на внутрішнє переміщення зі складу м 'ясної сировини на склад сировини ковбасного цеху №1, зі складу допоміжних матеріалів до складу сировини ковбасного цеху №1.

Суд зазначає, що перевірка позивача була призначена в зв`язку із розслідуванням кримінальної справи, однак вирок у вказаній кримінальній справі відсутній, справу №0000032 від 05.02.2014 за ч.1 ст.212 за фактом умисного ухилення службовими особами ТОВ «МФ «Фаворит Плюс» від сплати податків 29.04.2015 р було закрито за ч.1 ст.284 КПК України (п. 2) у зв`язку із відсутністю в діях службових осіб ТОВ «МФ «Фаворит Плюс» складу кримінального правопорушення.

В подальшому у зв`язку зі складенням акту перевірки № 217/28-01-49/37373551 від 21.04.2015 було зареєстровано кримінальне провадження № 0000118 від 12.05.2015, яке було закрите у зв`язку із встановленням відсутності в діях службових осіб ТОВ «М`ясна фабрика «Фаворит Плюс» () складу кримінального правопорушення».

Таким чином, кримінальну справу № 0000118 від 12.05.2015 у відношенні службових осіб ТОВ «М`ясна фабрика «Фаворит Плюс» за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212 КК України, по взаємовідносинам, зокрема, з ТОВ «Кійопторг», закрито з реабілітуючих підстав у зв`язку з відсутністю складу кримінального порушення, що спростовує висновки акту перевірки від 21.04.2015 та виключає можливість посилань на даний акт для обгрунтування порушення податкового законодавства і винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Окрім того, суд звертає увагу відповідача, що засновник та директор ТОВ «Кійопторг» ОСОБА_4 надав нотаріальні пояснення (заява від 16.11.2015 за №423, завірена приватним нотаріусом Петутіною Ю.О.) щодо фактичного здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Кійопторг», особистого підписання всіх документів від імені наведеного товариства, зокрема, договорів, податкових, видаткових накладних тощо, а також про те, що ніяких заяв від свого імені стосовно того, що він ніколи не був директором ТОВ «Кійопторг» або був директором за грошову нагороду та не мав наміру на ведення підприємницької діяльності до компетентних органів не надавав та не підписував. Натомість всі первинні бухгалтерські документи Товариства підписував особисто без будь-якого тиску.

Суд звертає увагу відповідача, що акті зазначено про невідповідність п.3.1 та п.5.1 договору в частині визначення умов та місця постачання товару. Водночас наведені обставини жодним чином не впливають на факт здійснення господарських операцій між ТОВ «Кійопторг» та ТОВ «МФ «Фаворит Плюс». Поставка товару дійсно відбувалася на умовах DDP - склад (торгівельний об`єкт) Покупця (п.3.1 договору), факт поставки підтверджується належним чином оформленими первинними документами, підписаними як з боку Постачальника, так і з боку Покупця. Отриманий товар використано в господарській діяльності ТОВ «МФ «Фаворит Плюс» для виготовлення м`ясо-ковбасної продукції.

Щодо висновків про неможливість ТОВ «Кійопторг» здійснювати господарську діяльність cуд зазначає наступне. Акт не містить належних доказів неможливості здійснювати господарську діяльність, а саме даних з ЄДР - постачальник на момент здійснення господарських операцій був належним чином зареєстрований як суб`єкт господарювання, перебував на обліку як платник податків, т.ч. ПДВ, у відповідній податковій інспекції, подавав звітність тощо. Також засновник та директор ТОВ «Кійопторг» надав нотаріальні пояснення що; фактичного здійснення всіх господарських операцій Товариства та фактичного підписання ним первинних та інших документів.

Враховуючи принцип свободи підприємницької діяльності і невтручання держави (ст Господарського кодексу України), а також приписів ст.20 ПКУ (права органів державної податкові служби), регулювання господарських відносин не відноситься до повноважень податкових органі визначених законодавством України. Згідно пп.20.1.6 ПКУ правом органів державної податкової служби запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якої покладено на контролюючі органи. Таким чином дослідження можливості або неможливості самостійно здійснювати ті чи інші господарські операції, як і аналізувати діяльність підприємства, не пов`язану предметом перевірки є протиправним.

Відповідно до п.4.2 Наказу Мінагрополітики від 01.08.2014 №288 «Про затвердження Прави заповнення, зберігання, списання ветеринарних документів та вимог до їх обліку»: « 4.2. Ветеринарі свідоцтва, видані фізичним та юридичним особам, зберігаються протягом періоду реалізації харчових продуктів».

Враховуючи, що мова йде про поставки сировини в травні-червні 2014 станом на дату перевірки скінчився термін зберігання ветеринарних свідоцтв, тому їх ненадання до перевірки не доводить будь-яких порушення.

Отже, висновок перевіряючих про неможливість встановити походження товару (сировини для м`ясо-ковбасного виробництва) по податкових базах та в зв`язку з тим, що до перевірки не надано документи якості поставленого товару не може свідчити про наявність будь-яких порушень з боку ТОВ«МФ «Фаворит Плюс».

Як було встановлено судом у судовому засіданні, висновки перевіряючих в акті перевірки грунтуються на інформації з податкових баз даних та використанні податкової інформації про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Кійопторг».

Правова позиція Верховного Суду (постанова від 16.01.2018 по справі №826/1398/14) з даного привод; виходить з такого:

«Право на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту виникають у раз здійснення господарських операцій, підтверджених відповідними розрахунковими платіжними та іншими первинними документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. Доведеність податкового правопорушення полягає у комплексному дослідженні усіх складових господарських операцій. Сам факт неможливості проведенні перевірки, звірки контрагентів платника податків засвідчує виключно неможливість їх проведення, та не є належним доказом який доводить або спростовує реальність вчинення господарських операцій».

Згідно з постановою Верховного Суду від 27.03.2018 по справі №816/809/17:

«Колегія суддів зазначає, що контролюючим органом всупереч вимог ст. 71 Кодексі адміністративного судочинства України не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми ді виконання умов договорів поставки, укладених з позивачем, як не було надано і доказів про наявність встановлених судами фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо неправомірної поведінки контрагентів та злагодженості дій між ними. Колегія суддів не бере до уваги і посилання відповідача на податкову інформацію, що наявна інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, а також податкову інформацію надану іншими контролюючими органами, оскільки така інформація н грунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінь процесуального Закону».

Так, суд приходить до висновку, що укладений ТОВ «МФ «Фаворит Плюс» правочин був направлений на настання реальних наслідків, а саме придбання товарів з метою використання в своїй виробничій діяльності, що підтверджується первинними документами, доданими до матеріалів справи, які засвідчують факт передачі товару та оплати за нього, а також факт використання товарів у виробничій діяльності. Питання використання придбаного товару під сумнів перевіряючими не ставиться, претензії до формування податкових зобов`язань по операціях з продажу продукції, яка була вироблена з придбаного товару/за допомогою придбаного товару, відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що винесене Офісом великих платників Державної фіскальної служби України податкове повідомлення-рішення від 14.02.2018 № є не обгрунтованим, та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На думку суду, відповідачем не доведено правомірність своїх рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясна фабрика "Фаворит Плюс" підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "М`ясна фабрика "Фаворит Плюс" при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 83 482,49 грн., що документально підтверджується платіжними дорученнями № 7778 від 16.05.2018, яке міститься в матеріалах справи.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 83 482,49 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясна фабрика "Фаворит Плюс" (52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт.Слобожанське, вул. В.Сухомлинського, 76, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м.Київ, вул.Дегтярівська, 11г, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення від 14.02.2018 №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "М`ясна фабрика "Фаворит Плюс" (52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт.Слобожанське, вул. В.Сухомлинського, 76, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 83 482,49 грн. (вісімдесят три тисячі чотириста вісімдесят дві гривні, сорок дев`ять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м.Київ, вул.Дегтярівська, 11г, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 16 липня 2019 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко