Справа № 480/4856/18
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 р.Справа № 480/4856/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.,

за участю представників сторін:

позивача - Брайко Ю.В.,

відповідача - Ювченко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.03.2019, головуючий суддя І інстанції: С.В. Воловик, м. Суми, повний текст складено 11.03.19 по справі № 480/4856/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Сумській області) в якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0-1819 від 22.10.2018 про визначення податкового зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб в сумі 18 750, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що наприкінці червня 2018 року позивач отримав податкове повідомлення-рішення № 0508968/1828-1308 від 20.06.2018 про визначення податкового зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 20833, 33 грн. Не погоджуючись з цим рішенням, 02.07.2018 ним була подана скарга до Державної фіскальної служби України, за результатами розгляду якої, згідно з рішенням від 29.08.2018 податкове повідомлення-рішення в частині визначення податкового зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 2083, 30 грн. скасовано, в іншій частині - залишено без змін. У зв`язку з цим, 22.10.2018 ГУ ДФС у Сумській області прийняло нове податкове повідомлення-рішення № 0-1819 про визначення податкового зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 18750, 00 грн.

На переконання позивача, вказане податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки у 2018 році об`єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб є автомобілі середньоринкова вартість яких складає понад 1396125,00 грн., а вартість належного йому на праві власності автомобіля AUDI Q7, 2015 року випуску, об`єм двигуна 2 967 см3, тип пального дизель, розрахована згідно з Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 66 від 18.02.2016, складає 1384158, 86 грн., що свідчить про відсутність підстав для нарахування згаданого податку. При цьому, розраховуючи таку вартість, ОСОБА_1 ринкову ціну нового автомобіля визначає в сумі 3 075 908,58 грн., відповідно до листа Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, а коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобіля - 45 (3 075908, 58 х 45 / 100 = 1 384158, 86).

Крім того, позивач зауважив на тому, що 22.01.2018 він отримував податкове повідомлення-рішення № 51/18-28-13-08 від 05.12.2017 про визначення податкового зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб за 2017 рік в сумі 25000, 00 грн. Втім, за результатами адміністративного та судового оскарження це податкове повідомлення-рішення було скасовано.

З вищезазначених підстав, ОСОБА_1 вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 року в задоволенні позову було відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.10.2018 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засідання представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін. перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію НОМЕР_1 , є власником транспортного засобу AUDI Q7, 2015 року випуску, об`єм двигуна 2 967 см3, тип пального дизель, який був імпортований 18.09.2015 згідно з ВМД 125130005/5/547629 (а.с. 40).

Враховуючи інформацію, розміщену на веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, щодо віднесення транспортних засобів до переліку автомобілів, які підлягають оподаткуванням транспортним податком у 2018 році, ГУ ДФС у Сумській області 20.06.2018 було прийнято податкове повідомлення-рішення № 0508968/1828-1308 (а.с. 9) про визначення позивачу податкового зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік, в сумі 20833, 33 грн.

Не погоджуючись з указаним рішенням, ОСОБА_1 подав на нього скаргу до ДФС України, за результатами розгляду якої, Рішенням № 12987/Т/99-99.11-02-01-14 від 29.08.2018 (а.с. 10), згадане податкове повідомлення-рішення в частині визначення податкового зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік, в сумі 2083, 33 грн. скасовано, в іншій частині - залишено без змін.

У зв`язку з частковим скасуванням податкового повідомлення-рішення, відповідачем 22.10.2018 прийнято нове податкове повідомлення-рішення № 0-1819 про визначення податкового зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік, в сумі 18 750, 00 грн.

З метою отримання інформації щодо середньоринкової вартості свого автомобіля, позивач звернувся з відповідним листом до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, яке у відповіді від 31.10.2018 (а.с. 22) зазначило, що для визначення середньоринкової вартості автомобіля AUDI Q7, 2015 року випуску, об`єм двигуна 2 967 см3, тип пального дизель, для цілей оподаткування транспортним податком, на офіційному веб-сайті http://www.me.gov.ua слід натиснути банер «Розрахунок середньоринкової вартості транспортних засобів» і у розділі «Транспортні засоби: розрахунок вартості», для цілей оподаткування транспортним податком, обов`язково ввести в калькулятор всі дані про автомобіль, зокрема, про марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального.

Одночасно, Мінекономрозвитку повідомило, що за наданою ДП «Держзовнішінформ» інформацією, ціна нового автомобіля AUDI Q7 з об`ємом циліндрів двигуна 3,0 літра, дизель, яка застосовувалася для визначення його середньоринкової вартості для оподаткування транспортним податком у 2018 році, становила 3 075908, 58 грн.

Отже, стверджуючи про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, ОСОБА_1 вказує на те, що належний йому на праві власності автомобіль AUDI Q7, 2015 року випуску, об`єм двигуна 2 967 см3, тип пального дизель, не є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році, оскільки його середноринкова вартість є меншою ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня податкового (звітного) року, тобто, 1396 125, 00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідає критеріям, встановленим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Законом України №71-VІІІ від 28 грудня 2014 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який набрав чинності 01 січня 2015 року, статтю 267 Податкового кодексу України викладено у новій редакції, якою запроваджено транспортний податок.

Так, відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Згідно із положеннями підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Базою оподаткування відповідно до підпункту 267.3.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (пункт 267.4 статті 267 Податкового кодексу України).

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей їх віднесення до об`єктів оподаткування транспортним податком встановлений Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою 18.02.2016 постановою Кабінету Міністрів України № 66 (далі - Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів).

Відповідно до пункту 2 Методики визначення середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 № 403.

Пунктом 13 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів визначено, що Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" станом на 01.01.2018 мінімальна заробітна плата встановлена в розмірі 3723,00 грн. Отже, 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2018 складає 1396 125,00 грн.

Таким чином, об`єктом оподаткування у 2018 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1396125,00грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно), що відображені у відповідному переліку, розміщеному на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку.

Як слідує з матеріалів справи позивач є власником автомобіля марки AUDI Q7, 2015 року випуску, тип загальний легковий універсал-В, об`єм двигуна 2967 см3, тип пального дизель, колір - коричневий, дата першої реєстрації та дата реєстрації - 06.11.2015, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був імпортований 18.09.2015 згідно з ВМД 125130005/5/547629 (а.с. 40).

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що транспортний засіб позивача є об`єктом оподаткуванням транспортним податком, оскільки аналогічний автомобіль внесений до переліку транспортних засобів, розміщеного на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку, які є об`єктом оподаткування транспортним податком на 2018 рік.

Щодо доводів апелянта про те, що для визначення об`єкту оподаткування має братися рік випуску, а не дата ввезення транспортного засобу на територію України, колегія судів зазначає.

Відповідно до підпункту 267.5.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України визначено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Відповідно до другого абзацу пп.267.6.2 п.267.6 ст.267 Податкового Кодексу України зазначається: щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Згідно із пп.267.6.26 п.267.6 ст.267 Податкового Кодексу України за об`єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.

При цьому, за об`єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу. У разі спливу п`ятирічного віку легкового автомобіля протягом звітного року податок сплачується за період з 1 січня цього року до початку місяця, наступного за місяцем, в якому вік такого автомобіля досяг (досягне) п`яти років (підпункти 267.6.6., 267.6.7. пункту 267.6 статті 267 ПК України).

Датою ввезення на територію України належного ОСОБА_1 на праві власності автомобіля AUDI Q7 є 18.09.2015.

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком, встановлений Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 66 від 18.02.2016.

Відповідно до пункту 2 вказаної Методики, середньоринкова вартість належного ОСОБА_1 на праві власності автомобіля AUDI Q7 в період з січня по вересень 2018 року включно, становила: 1 537 954, 29 грн.= 3 075 908, 58 грн. х (50 / 100), де 3 075 908, 58 грн. - ціна нового автомобіля AUDI Q7, об`єм двигуна 3,0, тип пального дизель, в Україні, згідно з інформацією ДП «Держзовнішінформ» (а.с. 22); 50 - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів (понад 2 до 3 років) згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 10.04.2013.

Вартість, про яку стверджує позивач (1384158, 86 грн.), є середньоринковою вартістю його автомобіля у період з жовтня по грудень 2018 року. Так, здійснюючи відповідно до Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів розрахунок, ОСОБА_1 застосовує коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації 45: 3 075 908, 58 грн. х (45 / 100) = 1 384 158, 86 грн.

Однак правові підстави для застосування вказаного коефіцієнту виникають лише з жовтня 2018 року, (з дати ввезення на територію України належного ОСОБА_1 на праві власності автомобіля AUDI Q7 минуло понад 3 роки). У період з січня по вересень 2018 року включно, для визначення за згаданою Методикою середньоринкової вартості автомобіля, має застосовуватись коефіцієнт 50 (з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів до 3 років).

На підставі вищевикладеного колегія судів робить висновок, що ОСОБА_1 зобов`язаний сплатити транспортний податок за період з січня по вересень 2018 року включно, в розмірі 18 750, 00 грн. (25000, 00 грн. / 12 х 9), де 25000, 00 грн. - ставка податку із розрахунку на повний календарний рік (п. 267.4 ст. 267 ПК України); 12 - кількість місяців повного календарного (звітного) року; 9 - кількість оподатковуваних місяців (з січня по вересень 2018 року включно).

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 року по справі № 480/4856/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 15.07.2019 року