Справа № 240/362/19
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/362/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Семенюк Микола Миколайович

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

17 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року (суддя Семенюк М.М.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними, зобов"язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з наступними позовними вимогами:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обчислення, нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.04.2012 по грудень 2015 року в розмірі, меншому від встановленого законом, та відмови в перерахунку та виплаті пенсії в розмірі, обчисленому відповідно до законодавства України;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести з 01.04.2012 по грудень 2015 року перерахунок виплату та подальшу виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 88% грошового забезпечення у відповідності до довідок № 85/9349 від 07.06.2012 та № 85/9349 від 19.07.2012 УМВС України в Житомирській області у відповідності до Закону України № 2050-111 від 01.01.2001.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідачем при проведенні перерахунку пенсії на підставі довідок № 85/9349 від 09.06.2012 та № 85/9349 від 19.07.2012 безпідставно зменшено основний розмір пенсії з 88% на 80 % грошового забезпечення; зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії відбулася вже після призначення йому пенсії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року позовні вимоги позивача задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення в період з квітня 2012 року по грудень 2015 року основного розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії з 88 % до 80 % сум грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести ОСОБА_1 з 01.04.2012 по 31.12.2015 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 88 % відповідних сум грошового забезпечення, зазначених в довідці № 85/9349 від 19.07.2012 УМВС України в Житомирській області. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, подавши відповідну апеляційну скаргу. У скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування та недоведеність судом обставин, що мають значення для справи та допущенні порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Зокрема, апелянт зазначає, що Законом України №3668 від 08.07.2011 внесено зміни у ст. 13 Закону, та визначено, що з 01.01.2011 максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті не повинен перевищувати 80 % відповідних сум грошового забезпечення, тобто розмір пенсії з урахуванням підвищення відповідно до постанови № 355 не повинен перевищувати 7200,05 грн.; пенсія позивачеві в розмір 88% сум грошового забезпечення виплачувалась до 01.01.2016; постанова Кабінету Міністрів України № 355 дозволяє стверджувати, що даною постановою не прийнято рішень щодо зміни розмірів хоча б одного з видів грошового забезпечення військовослужбовців, які мають право на пенсію.

Позивачем подано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить суд залишити оскаржуване рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано обгрунтовану правову оцінку спору, що виник між сторонами.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ, з грудня 2003 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримував пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в розмірі 88% грошового забезпечення.

При ознайомленні з пенсійною справою позивачем було встановлено, що пенсія у розмірі 88 % грошового забезпечення з квітня 2012 року по грудень 2015 року йому не виплачувався, а тому позивач 04.01.2019 звернувся з відповідною заявою до відповідача.

16.01.2019 листом № Б-34 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача про те, що перерахунок пенсії проведено за діючою на час перерахунку у 2012 році редакцією ст.13 Закону, якою передбачено, що максимальний розмір пенсії обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Таким чином, відповідачем при проведенні даного перерахунку, було зменшено основний розмір пенсії позивача з 88% на 80% грошового забезпечення.

Зазначені обставини справи слугували підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню частково. Зокрема, на переконання суду, внесені зміни щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80% та 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, та мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій. Тобто на думку суду, в даному випадку у відповідача були відсутні підстави для зменшення позивачу розміру пенсії з 88% до 80% грошового забезпечення.

При прийнятті рішення, судом першої інстанції, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, враховано висновки Верховного суду щодо застосування норм права у спірних правовідносинах, що викладені в постанові від 24.04.2018 у справі №686/12623/17, в якій поміж іншого зазначено, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Колегія суддів, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновками суду першої інстанції. Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії), максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Пунктом 8 розділу II Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон № 3668-17), який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, та пунктом 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 1 травня 2014 року, до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" було внесено зміни та цифри "90" замінено цифрами "80" та цифри "80" замінено цифрами "70" відповідно.

Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Судом встановлено, що позивачу з 2003 року призначено пенсію за вислугу років у розмірі 88% грошового забезпечення на підставі п."а" ч.1 ст.13 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент звільнення). Таким чином, з урахуванням приписів статті 13 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент звільнення), позивач мав право на 88 процентів відповідних сум грошового забезпечення для визначення пенсії.

Приписами ч.1 ст.58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Колегія суддів зауважує, що внесені зміни щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80% та 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.

Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд в постанові від 24.04.2018 у справі № 686/12623/171, в якій зазначає, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Приписами пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 355 вказано на необхідність Міністерству оборони, Міністерству внутрішніх справ, Міністерству інфраструктури, Міністерству надзвичайних ситуацій, Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Державної прикордонної служби, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній пенітенціарній службі, Державній податковій службі, Управлінню державної охорони після набрання чинності цією постановою забезпечити оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розмір грошового забезпечення, визначеного відповідно до Постанови КМУ від 07.11.2007 №1294 та додатків 15, 26, 31, 32, 36, і 37 до Постанови КМУ № 268, станом на 1 квітня 2012 року у порядку, встановленому Постановою КМУ № 45 від 12.02.2008.

Тобто, зі змісту Постанови КМУ № 355 від 23.04.2012 видно, що нею установлюється відсоткове підвищення розміру пенсій та не змінюється розмір одного з видів грошового забезпечення і не вводяться нові щомісячні додаткові види такого забезпечення, а тому вона не є підставою для перерахунку основного розміру пенсії.

Враховуючи, що Кабінет Міністрів України не приймав рішень щодо зміни розмірів хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, суд дійшов висновку, що вимоги передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 не може бути підставою для зміни основного розміру пенсії позивача, оскільки визначає граничні розміри надбавок, а не фактичну зміну хоча б одного з видів грошового забезпечення військовослужбовця на підставі належного рішення суб`єкта владних повноважень.

Вищенаведені висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові №173/1242/17 від 06 березня 2018 року.

Судом встановлено, що відповідно до довідки УМВС України в Житомирській області №85/9349 від 19.07.2012 (а.с. 21, 58) розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу за нормами чинними на 01.04.2012 становив 9000,06 грн., проте з квітня 2012 року по грудень 2015 року позивачу, як видно з наданих відповідачем довідок (а.с.23-26), розмір пенсії ОСОБА_1 був меншим 7920,05 грн. (9000,06 грн.*88%), тобто відповідачем необґрунтовано було зменшено ОСОБА_1 розмір пенсії у вказаний період.

Враховуючи встановлені у справі обставини справи та зазначені вище норми чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки зміна максимального розміру пенсії ОСОБА_1 відбулася вже після призначення пенсії, позовні вимоги щодо визнання неправомірними дій та зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії з квітня 2012 року по грудень 2015 року в розмірі 88% від сум грошового забезпечення, зазначених в довідці № 85/9349 від 19.07.2012 УМВС України в Житомирській області, підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи, не доведено правомірність своїх дій щодо зменшення позивачу розміру пенсії з 88% до 80% грошового забезпечення.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

В іншій частині рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року, а саме в частині відмовлених позовних вимог, сторонами не оскаржувалось.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним критеріям рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року відповідає.

В силу ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наведені вище обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В. Залімський І. Г.