Справа № 580/1428/19
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року справа № 580/1428/19

14 годин 24 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді - Трофімової Л.В., за участі секретаря - Безпалого А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу № 580/1428/19

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) [позивач ОСОБА_1 - особисто, представник позивача - адвокат Токар О.М. за ордером, договором]

до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник відповідача - не прибув]

про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії, прийняв рішення.

24.04.2019 ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, просить:

- визнати неправомірним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 20.02.2019 №4 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 в частині відмови підтвердити стаж роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах на посадах газоелектрозварника, електрогазозварника, електрозварника за періоди: з 01.04.1993 до 18.06.1993 електрогазозварником 5 розряду на ділянці з ремонту котельного обладнання ВО «Олександріявугілля» Ватутінського ремонтно-механічного заводу; з 01.07.1993 до 31.07.1997 газоелектрозварника 5 розряду паливно-транспортного цеху Юрківської ТЕЦ; з 01.08.1997 до 29.02.2000 газоелектрозварника паливно-транспортного цеху Ватутінського ремонтно-механічного заводу ВО «Олександріявугілля»; з 09.06.2000 до 31.03.2001 газозварника дільниці з ліквідації брикетної фабрики «Юрківська» ДП «Ватутінвуглереструктуризація»; з 01.11.2001 до 01.07.2002 електрозварника 4 розряду на дільницю з рекультивації земель ДП «Ватутінвуглереструктуризація», залишивши в силі підтверджені періоди роботи з 30.01.1987 до 15.11.1990 та з 03.12.1990 до 31.03.1993;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області підтвердити позивачу ОСОБА_1 стаж роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах на посадах газоелектрозварника, електрогазозварника, електрозварника за періоди: з 01.04.1993 до 18.06.1993 електрогазозварника 5 розряду на ділянці з ремонту котельного обладнання ВО «Олександріявугілля» Ватутінського ремонтно-механічного заводу; з 01.07.1993 до 31.07.1997 газоелектрозварника 5 розряду паливно-транспортного цеху Юрківської ТЕЦ; з 01.08.1997 до 29.02.2000 газоелектрозварника паливно-транспортного цеху Ватутінського ремонтно-механічного заводу ВО «Олександріявугілля»; з 09.06.2000 до 31.03.2001 газозварника дільниці з ліквідації брикетної фабрики «Юрківська» ДП «Ватутінвуглереструктуризація»; з 01.11.2001 до 01.07.2002 електрозварника 4 розряду на дільницю з рекультивації земель ДП «Ватутінвуглереструктуризація»;

- стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на оплату судового збору у сумі 768 грн 40 коп, та витрати на правову допомогу з підготовки та складання позовної заяви у сумі 1500 грн.

Ухвалою від 13.05.2019 відкрито загальне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 21.05.2019. Ухвалою від 21.05.2019 оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 12.06.2019. Ухвалою від 12.06.2019 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 03.07.2019. Ухвалою від 03.07.2019 у судовому засіданні оголошено перерву до 10.07.2019.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач рішенням від 20.02.2019 №4 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 відмовив у підтвердженні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах на посадах газоелектрозварника, електрогазозварника, електрозварника за періоди: з 01.04.1993 до 18.06.1993 електрогазозварником 5 розряду на ділянці з ремонту котельного обладнання ВО «Олександріявугілля» Ватутінського ремонтно-механічного заводу; з 01.07.1993 до 31.07.1997 газоелектрозварника 5 розряду паливно-транспортного цеху Юрківської ТЕЦ; з 01.08.1997 до 29.02.2000 газоелектрозварника паливно-транспортного цеху Ватутінського ремонтно-механічного заводу ВО «Олександріявугілля»; з 09.06.2000 до 31.03.2001 газозварника дільниці з ліквідації брикетної фабрики «Юрківська» ДП «Ватутінвуглереструктуризація»; з 01.11.2001 до 01.07.2002 електрозварника 4 розряду на дільницю з рекультивації земель ДП «Ватутінвуглереструктуризація». Зазначене рішення у частині відмови підтвердження пільгового стажу позивач вважає протиправним, оскільки пройшов значний час, записи у трудовій сприйняті по різному у контексті атестації робочих місць, наданими відповідачу документами підтверджується зазначений стаж роботи на посадах газоелектрозварника, електрогазозварника, електрозварника, що віднесені до списків робіт, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Позивач та представник позивача у судовому засіданні 10.07.2019 позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав, 03.06.2019 представник відповідача подав до суду відзив на позов, відповідно до якого зазначив, що умовами призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058 є: робота із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ; зайнятість на таких роботах повний робочий день; досягнення встановленого законом віку; наявність визначеного загального та трудового стажу; атестація робочих місць. Відсутність хоча б однієї із зазначених умов не дає особі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі-Постанова № 162). Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383). Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992. У відзиві зазначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо упродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника. Відповідачем зазначено, що згідно наказу Ватутінського ремонтно-механічного заводу ВО «Олександріявугілля» Міністерства вугільної промисловості України від 01.04.1993 Кз 17-к позивач прийнятий на роботу електрогазозварником 5 розряду на дільницю ремонту котельного обладнання з 01.04.1993 та 18.06.1993 звільнений згідно статті 38 КЗпП України за власним бажанням згідно наказу від 17.06.1993 № 37-К. Позивач працював не на Юрківській ТЕЦ Шахтоуправління «Ватутінське», а на дільниці з ремонту котельного обладнання Ватутінського РМЗ ВО «Олександріявугілля» працював електрогазозварником 5 розряду. Атестація робочих місць згідно наказу від 02.08.1995 № 71 не розповсюджується на робоче місце позивача у оспорюваний період, так як Шахтоуправління «Ватутінське» та Ватутінський РМЗ ВО «Олександріявугілля» були різними виробничими одиницями ВО «Олександріявугілля», то період роботи з 01.04.1993 до 18.06.1993, та з 01.08.1997 до 29.02.2000 не може бути врахований до стажу за Списком № 2. Відповідно до переліку робочих місць, професій, посад, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення Списком № 2, затвердженого наказом від 12.01.1995 № 2 Ватутінського РМЗ ВО «Олександріявугілля», професія електрогазозварник 5 розряду на ділянці з ремонту котельного обладнання - відсутня. Щодо врахування періоду роботи позивача з 01.07.1993 до 31.07.1997 до стажу роботи за Списком № 2 відповідачем зазначено, що згідно наказу Шахтоуправління «Ватутінське» ВО «Олександріявугілля» МВП України від 02.07.1993 № 67-К позивач прийнятий газоелектрозварником 5 розряду в паливно-транспортний цех Юрківської ТЕЦ з 01.07.1993 та з 27.06.1997 звільнений за пунктом 5 статті 36 КЗпП України у зв`язку з переводом в Державне відкрите акціонерне товариство «Ватутінський ремонтно-механічний завод» (далі - ДВАТ «Ватутінський РМЗ»). Щодо періоду роботи позивача з 09.06.2000 до 31.03.2001 та з 01.11.2001 до 01.07.2002 газозварником дільниці з ліквідації брикетної фабрики «Юрківська» ДП «Ватутінвуглереструктуризація» відповідачем зазначено, що у переліку професій, що підтверджені на пільгове пенсійне забезпечення згідно списку №2, затвердженого наказом ДП «Ватутінвуглереструктуризація» від 05.04.1999 № 78 у структурному підрозділі «Дільниця по ліквідації брикетної фабрики «Юрківська» професія (робоче місце) газозварник - відсутня, натомість у вказаному переліку міститься професія (посада) електрозварювальник ручного зварювання, що є іншою посадою, ніж зазначено у трудовій. Представник відповідача у судове засідання не прибув, причин неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.153).

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно частини 2 статті 19 Конституції України, пункту 1 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи має керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти, чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 21.01.2019 звернувся до Головного управління з заявою про підтвердження періодів роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Рішенням від 20.02.2019 № 4 про результати розгляду заяви комісії при Головному управлінні Позивачу підтверджено стаж роботи на посадах газоелектрозварника, електрогазозварника, електрозварника за періоди з 30.01.1987 до 15.11.1990, з 03.12.1990 до 31.03.1993, з 01.11.2001 до 30.11.2001 що враховується до пільгового стажу за Списком № 2. Відомості щодо не підтвердження періодів роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах з 01.04.1993 до 18.06.1993, з 01.07.1993 до 31.07.1997, з 01.08.1997 до 29.02.2000, з 09.06.2000 до 31.03.2001 та з 01.11.2001 до 01.07.2002 у рішенні не зазначено мотивів відмови та не зазначено підстав для доводів відсутності документального підтвердження (а.с.20). Копію зазначеного рішення Головним управлінням направлено позивачу.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Законом, що розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058). Статтею 8 Закону № 1058 передбачено право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи, зокрема громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом. Відповідно до частини 3 статті 4 Закону № 1058 виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди призначення пільгових пенсій провадиться за нормами зазначеного закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991№ 1788-XII (далі - Закон № 1788). Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 144 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу, зокрема: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. Аналогічні положення містяться також в пункті «б» частини 1 статті 13 Закону № 1788. Згідно зі статтею 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (пункт 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 - далі Порядок № 637).

Позивачем було надано як до пенсійного органу (а.с. - 88-94), так і до суду копію трудової книжки (а.с.136-139) НОМЕР_2 , згідно записів у якій ОСОБА_1 : запис № 1 - з 01.09.1981 до 19.07.1984 навчався у Ватутінському ПТУ № 2 (диплом № НОМЕР_3 ); запис № 2, 3 - з 06.08.1984 до 25.10.1984 працював формувальником ж/б виробів 2 розряд (наказ від 08.08.1984 № 78 К про прийняття, наказ від 29.10.1984 № 98К звільнення); запис № 4 - з 01.11.1984 до 28.10.1986 - служба в армії (військовий квиток НУ № 8241932); запис № 5, 6 - з 30.01.1987 до 15.11.1990 працював газоелектрозварником 4 розряду у котельному цеху Юрківської ТЕЦ (наказ про прийняття від 02.02.1987 № 18-К, про звільнення - 19.11.1990 № 165 - К); запис № 7, 8, 9 - з 03.12.1990 до 31.03.1993 працював на спеціалізованій дільниці з ремонту котельного обладнання теплових електростанцій електрогазозварником 4 розряду в Райенергоуправління ВО «Олександріявугілля» (наказ про прийняття від 30.11.1990 № 207-к, про присвоєння 5 розряду від 26.07.1991 № 95-к, про звільнення від 31.03.1993 № 47-к); запис № 10 - з 01.04.1993 до 18.06.1993 працював на дільниці з ремонту котельного обладнання електрогазозварником 5 розряду в Ватутнському РМЗ (наказ про прийняття від 01.04.1993 № 17-к, про звільнення від 17.06.1993 № 37-к); запис № 12, 13 -з 01.07.1993 до 31.07.1997 - працював газоелектрозварником 5 розряду паливо - транспортного цеху Юрківської ТЕЦ (наказ про прийняття від 02.07.1993 № 37-к, про звільнення від 24.07.1997 № 41-к); запис № 14 (на різанні і ручному зварюванні), 15, 16 - з 01.08.1997 до 29.02.2000 працював газоелектрозварником паливо-транспортного цеху Ватутінського ремонтно-механічного заводу ВО «Олександріявугілля» (наказ про прийняття від 01.08.1997 № 31-К, наказом Мінвуглепрому від 31.08.1999 № 414 Юрківська ТЕЦ реорганізована в ДП «Юрківська теплоелектроцентраль», про звільнення від 21.02.2000 № 13-к); запис № 17, 18 - з 30.05.2000 до 08.06.2000 виплата допомоги у зв`язку з безробіттям (наказ про початок виплати від 30.05.2000 № 1149, наказ про припинення виплати 09.06.2000 № 1231); запис № 19-22 - з 09.06.2000 до 31.03.2001 газорізником дільниці з ліквідації брикетної фабрики «Юрківська» ДП «Ватутінвуглереструктуризація» (наказ про прийняття 12.03.2000 № 53-к, наказ про переведення від 12.04.2001 № 74, наказ про переведення електрозварником 4 розряду від 06.11.2001 № 117к, наказ про звільнення від 01.07.2002 № 48к); запис № 23, 24 - з 14.08.2002 до 08.08.2003 виплата допомоги у зв`язку з безробіттям (наказ від 14.08.2002 про початок виплати, від 11.08.2003 про припинення виплати). Трудова книжка позивача НОМЕР_2 містить записи № 25 - 30 про періоди роботи з 06.03.2006 до 17.03.2019, що не є предметом розгляду у даній справі.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 20.02.2019 №4 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 підтверджено позивачу стаж роботи на посадах газоелектрозварника, електрогазозварника, електрозварника за періоди з 30.01.1987 до 15.11.1990; з 03.12.1990 до 31.03.1993, з 01.01.2001 до 30.11.2001, що враховуються до пільгового стажу за списком № 2 (а.с.20). Суд встановив, що у зарахований період без обґрунтування відповідачем не враховано період з 01.11.2001 до 01.07.2002 у зв`язку із переведення (запис №21) за наказом про переведення електрозварником 4 розряду від 06.11.2001 № 117к, наказ про звільнення від 01.07.2002 № 48к, що охоплює частину зарахованого відповідачем періоду до 30.11.2001 на дільницю по рекультивації земель.

Спірними періодами відповідачем визнано, проте з матеріалів справи встановлено фактичне підтвердження записів з відображенням у довідках перебування на посадах згідно Списку №2:

- з 01.04.1993 до 18.06.1993 електрогазозварником 5 розряду на дільниці з ремонту котельного обладнання ВО «Олександріявугілля» Ватутінського ремонтно-механічного заводу - запис у трудовій №10 - працював на дільниці з ремонту котельного обладнання електрогазозварником 5 розряду Ватутінського ремонтно-механічного заводу ВО «Олександріявугілля», що підтверджено архівною довідкою;

- з 01.07.1993 до 31.07.1997 газоелектрозварником 5 розряду паливо-транспортного цеху Юрківської ТЕЦ - запис 12, 13 - працював газоелектрозварником 5 розряду паливо - транспортного цеху Юрківської ТЕЦ; згідно п.5 статті 36 КЗпПУ - переведено працівника, за його згодою, на інше підприємство звільнений наказом 24.07.1997 - запис від 31.07.1997;

- з 01.08.1997 до 29.02.2000 газоелектрозварником паливо-транспортного цеху Ватутінського ремонтно-механічного заводу ВО «Олександріявугілля» - запис 14, 15, 16 - працював газоелектрозварником паливо-транспортного цеху Ватутінського ремонтно-механічного заводу ВО «Олександріявугілля»;

- з 09.06.2000 до 31.03.2001 газозварником дільниці з ліквідації брикетної фабрики «Юрківська» ДП «Ватутінвуглереструктуризація» - запис 19-22 - газорізником дільниці з ліквідації брикетної фабрики «Юрківська» ДП «Ватутінвуглереструктуризація»; запис 20 - переведений на ремдільницю по тій же професії і розряду;

- з 01.11.2001 до 01.07.2002 електрозварником 4 розряду на дільниці з рекультивації земель ДП «Ватутінвуглереструктуризація» - запис 21 наказ про переведення електрозварником 4 розряду від 06.11.2001 № 117к, наказ про звільнення від 01.07.2002 № 48к переведений на дільницю по рекультивації земель, тобто у частково визнаному відповідачем періоді позивач працював у межах ДП «Ватутінвуглереструктуризація» згідно записів 19-22.

З архівної довідки (а.с. 101) про стаж роботи ОСОБА_1 , 1965 р.н. для обчислення пенсії досліджено:

- згідно наказу Ватутінського ремонтно-механічного заводу ВО «Олександріявугілля» МВП України від 01.04.1993 № 17-К ОСОБА_1 прийнятий електрогазозварником 5 розряду на дільницю з ремонту котельного обладнання з 01.04.1993. З 18.06.1993 ОСОБА_1 , електрогазозварник дільниці з ремонту Котельного обладнання, звільнений за статтею 38 КЗпП України, за власним бажанням /наказ від 17.06.1993 №37-К;

- згідно наказу Шахтоуправління «Ватутінське» ВО «Олександріявугілля» МВП України від 02.07.1993 № 67-К ОСОБА_1 прийнятий газоелектрозварником 5 розраду в паливо-транспортний цех ЮТЕЦ з 01.07.1993. 27.06.1997 звільнений за пунктом 5 статті 36 КЗпП України (наказ від 24.07.1997 № 41-К), разом з тим, судом взято до уваги можливість описки, позаяк згідно запису №13 вчиненого 31.07.1997 за наказом від 24.07.1997 №41к позивач переведений до ВРМЗ;

- згідно наказу Державного відкритого акціонерного товариства «Ватугінський ремонтно-механічний завод» ВО «Олександріявугілля» МВП України від 01.08.1997 № 31-К ОСОБА_1 прийнятий газоелектрозварником 5 розряду в паливо-транспортний цех ЮТЕЦ з 01.08.1997. Наказ про звільнення ОСОБА_1 в 2000 році відсутній. Документи Державного підприємства «Юрківська теплоелектроцентраль» на зберігання в міський архів не передавалися;

- згідно наказу Державного підприємства «Ватутінвуглереструктуризація» Виробничого об`єднання «Бурвуглекомплекс» МВП України від 12.06.2000 № 53-К ОСОБА_1 прийнятий тимчасово газорізальником 4 розряду з 09.06.2000;

- з 01.11.2001 до 30.11.2001 ОСОБА_1 газорізальник рембуддільниці, переведений електрозварником ручного зварювання 4 розряду на дільницю рекультивації земель. З 30.06.2002 ОСОБА_1 електрозварник ручного зварювання дільниці рекультивації земель, звільнений за пунктом 2 статті 36 КЗпП України у зв`язку з закінченням строку трудового договору (а.с.43).

Згідно історичної довідки (а.с.44-46) від 16.08.2012 міського архіву Ватутінської міської ради встановлено, що з 01.04.1977 на підставі наказу від 18.03.1977 №47 МВП УРСР Ватутінський рудоремонтний завод Шахтоуправління «Ватутінське» ВО «Олександріявугілля» іменується Ватутінський ремонтно-механічний завод «ВО Олександріявугілля» МВП УРСР і виводиться зі складу шахтоуправління «Ватутінське» виробничого об`єднання «Олександріявугілля» та передається у підпорядкування об`єднания «Донецьквуглеремонт» на правах виробничої дільниці. У подальшому іменується Ватутінський ремонтно-механічний завод виробничого об`єднання «Донецьквуглеремонт». Для забезпечення стабільної роботи підприємств виробничого об`єднання «Олександріявугілля» Ватутінський ремонтно-механічний завод ВО «Донецьквуглеремонт» виводиться із складу об`єднання «Донецьквуглеремонт» і передається у підпорядкування ВО «Олександріявугілля» на правах виробничої одиниці, згідно наказу від 26.10.1978 №257 МВП УРСР з 01.11.1978 іменується Ватутінський ремонтно-механічний завод ВО «Олександріявугілля». Згідно наказу Міністра вугільної промисловості України від 20.02.1995 №49 на підставі Закону України «Про підприємства в Україні» і Декретів КМУ від 15.12.1992 №8-92 «Про управління майном, яке знаходиться в загальнодержавній власності», від 21.01.1993 «Про об`єднання підприємств вугільної промисловості» у складі ВО «Олександріявугілля» створюється підприємство - Ватутінський ремонтно-механічний завод ВО «Олександріявугілля». З 12.09.1996 постановою КМУ від 12.09.1996 №436 «Про створення ВАТ шляхом перетворення державних підприємств виробничого об`єднання «Олександріявугілля» Ватутінський ремонтно-механічний завод ВО «Олександріявугілля» перереєстровано як Державне відкрите акціонерне товариство (ДВАТ) «Ватутінський ремонтно-механічний завод» виробничого об`єднання «Олександріявугілля» як юридична особа. Згідно наказу від 24.06.1997 №268 МВП України припинило виробничу діяльність шахтоуправління «Ватутінське». З 01.08.1997 включено до складу ДВАТ «Ватутінський ремонтно-механічний завод» Юрківську теплоелектроцентраль як структурний підрозділ. Правонаступником структурного підрозділу «Юрківська теплоелектроцентраль» став ДВАТ «Ватутінський ремонтно-механічний завод». ДВАТ «Ватутінський ремонтно-механічний завод» реорганізовано шляхом виділення з його складу з 09.09.1999 (наказ Міністра вугільної промисловості України від 31.08.1999 №414) структурного підрозділу Юрківська ТЕЦ». На підставі наказу Міністра вугільної промисловості України від 31.08.1999 №415 включено до складу державної холдингової компанії «Донвуглереммаш» на правах дочірнього підприємства ДВАТ «РМЗ» з передачею пакету акцій ДХК «Донвуглереммаш». Згідно наказу від 18.10.1999 №498 МВП України передано установчі документи відкритого акціонерного товариства «Ватутінський ремонтно-механічний завод» дочірнього підприємства ДХК «Донвуглереммаш» регіональному відділенню Фонду державного майна України по Черкаській області. Наказом від 25.03.2009 МВП України призупинено діяльність ВАТ «ДХК» Донвуглереммаш» і виведено із його складу Відкрите акціонерне товариство «Ватутінський ремонтно-механічний завод» з передачею пакету акцій, що належить державі Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Черкаській області. 15.06.2012 припинена діяльність приватного акціонерного товариства «Ватутінський ремонтно-механічний завод» (а.с.106-109).

Суд зазначає, що відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383) під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок № 442) та розробленими на виконання вказаної постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації). Згідно з пунктом 4.5 вищевказаного Порядку якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось. Відповідно до пунктів 8, 9 Порядку № 442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Міністерством праці України разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, що складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Обов`язковою умовою наявності у працівника права на пенсію за віком на пільгових умовах, крім іншого, є підтвердження такого права результатами атестації робочих місць.

Аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації визначають, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закон № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, що підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Верховний Суд України у постановах від 10.09.2013(справа № 21-183а13), від 10.03.2015 (справа № 21-51а15), від 02.12.2015 (справа № 21-1329а15), від 12.04.2016 (справа № 21-6501а15), а також Верховний Суд у постанові від 23.01.2018 (справа № 732/2003/14) та від 03.04.2018 (справа №132/3610/16-а) висловлювали позицію щодо відсутності законних підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Судом встановлено, що згідно наказу Ватутінського ремонтно-механічного заводу від 13.01.1995 № 2 «Про результати атестації робочих місць у Ватутінському РМЗ» (а.с.129) затверджено перелік професій і посад, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, зокрема: на дільниці з ремонту котельного обладнання - електрозварник ручної зварки - список № 2, шифр і код ЕТКС 906; загальні професії для всіх дільниць - електрозварник ручної зварки - список № 2, шифр і код ЕТКС 906, газорізник - список № 2, шифр і код ЕТКС 618 (а.с.129-131). Згідно наказу від 01.03.1994 № 43 ВО «Олександріявугілля» райенергоуправління затверджено список професій із шкідливими умовами праці, робота на яких дає право на пенсію на пільгових умовах: 620 - газозварники, 906 - електрозварники ручної зварки, 756 - електрогазозварники (а.с.143).

Відповідно до архівної довідки від 01.10.2018 № 12-36/1182-1 наказом МВП СРСР від 25.12.1975 № 494 на базі комбінату «Олександріявугілля» та тресту «Бурвугілля» створено виробниче об`єднання «Олександріявугілля» до складу якого увійшло районне енергетичне управління (а.с.144).

Згідно наказу державної холдингової компанії «Олександріявугілля» від 09.12.1999 № 206 (а.с.146) затверджено список професій зі шкідливими умовами праці, робота на яких дає право на пенсію на пільгових умовах: 756 електрогазозварники.

Згідно наказу державної холдингової компанії «Олександріявугілля» від 15.11.2000 № 140-к/а (а.с.145) затверджено список професій зі шкідливими умовами праці, робота на яких дає право на пенсію на пільгових умовах: 906 електрозварники ручної зварки.

У постанові від 16.09.2014 у справі № 21-307а14 Верховним судом України зазначено, що аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Верховний Суд 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а зазначив: підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання всіх формальних вимог у заповненні трудової книжки. ПФУ не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці, де відсутня вина позивача.

Відповідно до статті 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Згідно зі статті 101 Закону № 1788 органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Відповідно до положень пункту 16 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058 положення Закону № 1788 застосовуються у частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років (в редакції закону на момент звернення позивача з заявою). Згідно пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «а» і «б» статті 13 та статті 100 Закону № 1788, врегульовано Порядком застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт і професій, посад та показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики № 383 від 18.11.2005, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 (Далі - Порядок № 383).

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, що складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є факт перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, що підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 10.03.2015 у справі №21-51а15 та від 10.09.2013 у справі №21-183а13.

Суд зазначає, що Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31.12.1991; якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11.03.1994, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003 - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.

Розділом XXXIII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, передбачалися професії «газозварник», «електрозварник», «електрозварник ручного зварювання». Постановою Кабінету Міністрів від 11.03.1994 № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII «Загальні професії» передбачені професії «електрозварники» та «газозварники», «електрозварник ручного зварювання».

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Суд зазначає, що у трудовій книжці ОСОБА_1 наявні відомості, що визначають право позивача на пенсію на пільгових умовах у контексті посад «електрозварник», «газозварник», «електрозварник ручного зварювання» із записом: газоелектрозварник, газозварник, газорізник, електрогазозварник, на різанні і ручному зварюванні.

Суд не бере до уваги твердження відповідача через надмірний формалізм до точності записів, що позивач у період з 01.04.1993 до 18.06.1993 не працював в Юрківській ТЕЦ Шахтоуправління «Ватутінське», а працював на дільниці з ремонту котельного обладнання Ватутінського РМЗ ВО «Олександріявугілля», оскільки згідно записів у трудовій книжці зазначено - на посаді електрогазозварника 5 розряду (а.с.137) позивач працював в Шахтоуправлінні «Ватутінське» об`єднання «Олександріявугілля», позаяк позивач не є відповідальним за правильність внесення записів до трудової книжки, а наказом від 02.08.1995 № 71 затверджено перелік професій і посад що підтверджені на пільгове пенсійне забезпечення - газоелектрозварник, зварник ручної зварки (а.с.47).

Верховний Суд у постанові від 25.04.2019 у справі №336/6112/16-а (ЄДРСР 81478427) зазначив, що суд бере до уваги, що обставини, що належали встановленню судами у даній справі і доказуванню, значно віддалені у часі, враховує ступінь вини позивача у відсутності повного об`єму необхідних для реалізації його прав документів та повноти записів у наявних підтверджуючих пільговий стаж документах, з огляду на те, що обов`язок належного оформлення таких документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб. Згідно вимог КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Щодо твердження відповідача, що у переліку посад, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого наказом від 12.01.1995 № 2 «Про результати атестації робочих місць у Ватутінському РМЗ» (а.с.129) професія електрозварник 5 розряду на ділянці з ремонту котельного обладнання відсутня, у зв`язку з чим не підтверджено стаж з 01.07.1993 до 31.07.1997, суд зазначає, що у пункті 23 наказу від 02.08.1995 № 71 зазначена посада газоелектрозварник, електрозварник ручної зварки (а.с.47), що свідчить про посаду для виконання роботи.

Оцінюючи твердження відповідача щодо не підтвердження періоду роботи з 01.08.1997 до 29.02.2000 газоелектрозварником паливо-транспортного цеху Ватутінського РМЗ ВО «Олександріявугілля», суд зазначає, що крім наказу від 12.01.1995 № 2 «Про результати атестації робочих місць у Ватутінському РМЗ», що входило до ВО «Олександріявугілля», наказом від 01.03.1994 № 43 (а.с.143) затверджено перелік професій і посад, що підтверджують право на пільгове пенсійне забезпечення - газозварник, електрогазозварник, зварник ручної зварки (а.с.143), те ж стосується періоду роботи позивача з 01.08.1997 до 29.02.2000.

Щодо твердження відповідача про неможливість врахування до пільгового стажу періоду роботи з 01.07.1993 до 27.06.1997 у зв`язку з відсутністю посади газоелектрозварника паливо-транспортного цеху в Шахтоуправлінні «Ватутінське» ВО «Олександріявугілля» МВП України, оскільки згідно записів у трудовій книжці (а.с.137) позивач працював в Шахтоуправлінні «Ватутінське» об`єднання «Олександріявугілля», позивач не є відповідальним за правильність внесення записів до трудової книжки, а наказом від 02.08.1995 № 71 затверджено перелік професій і посад, що підтверджують право на пільгове пенсійне забезпечення - газоелектрозварник, зварник ручної зварки (а.с.47).

Оцінюючи твердження відповідача щодо не підтвердження періоду роботи з 09.06.2000 до 31.03.2001 та з 01.11.2001 до 01.07.2002 газозварником дільниці з ліквідації брикетної фабрики «Юрківська» ДП «Ватутінвуглереструктуризація» у зв`язку з відсутністю у переліку професій, що підтверджені на пільгове пенсійне забезпечення згідно списку № 1 та № 2, затвердженого наказом ДП «Ватутінвуглереструктуризація» від 05.04.1999 професії газозварник, суд зазначає, що згідно записів у трудовій книжці позивач працював газорізником 4 розряду (з 09.06.2000 до 31.03.2001), з 01.04.2001 до 01.11.2001 переведений на рембудівництво за тією ж професією і розрядом, з 01.11.2001 до 01.07.2002 переведений електрозварником 4 розряду на дільницю рекультивації земель. Згідно з наказом ДП «Ватутінвуглереструктуризація» від 05.04.1999 № 78 «Про результати проведення атестації робочих місць» затверджено перелік професій, що підтверджують право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1 та № 2, зокрема електрозварювальник ручного зварювання, що віднесений постановою КМУ від 11.03.1994 № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» до професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII «Загальні професії» передбачені професії «електрозварники», «газозварники», «електрозварники ручного зварювання».

Суд зазначає, що відповідач зобов`язаний перевірити, зокрема чи має заявник стаж роботи, не менший від 25 років, з них не менш як 12 років 6 місяців - на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ. У разі прийнятті рішення про відмову в призначенні пенсії ПФУ повідомляє про це заявника із зазначає причини відмови.

Згідно пункту 11 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 № 18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у містах за місцем проживання (реєстрації), зокрема витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі, - інші документи, що мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні).

Відповідач зазначає одну з підстав відмови у призначенні пенсії відсутність інформації про проведення атестації робочих місць, проте Головним управлінням ПФУ у Черкаській області не обґрунтовано причин, з яких не зараховано період роботи позивача за наявних наказів № 43, 71, 78, 206.

Судом встановлено, що відповідачем підтверджено пільговий стаж з 30.01.1987 до 15.11.1990, що підтверджено записом трудової книжки № 5 , 6 - працював газоелектрозварником 4 розряду у котельному цеху Юрківської ТЕЦ; з 03.12.1990 до 31.03.1993, що підтверджено записом трудової книжки № 7, 8, 9 - працював на спеціалізованій дільниці з ремонту котельного обладнання теплових електростанцій електрогазозварником 4 розряду райенергоуправління ВО «Олександріявугілля»; з 01.11.2001 до 30.11.2001 - запис 21 - переведений на дільницю по рекультивації земель ДП Ватутінвуглереструктуризація. Відповідачем неправомірно з огляду на оцінені під час вирішення справи докази не підтверджено пільговий стаж з 01.04.1993 до 18.06.1993, з 01.07.1993 до 31.07.1997, з 01.08.1997 до 29.02.2000, з 09.06.2000 до 31.03.2001, 01.11.2001 до 01.07.2002.

Згідно частини 3 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У рішенні 09.11.2006 №5/5 Вищого господарського суду України зазначено: структурні підрозділи ДХК «Олександріявугілля» приєднані в якості структурних підрозділів до ТОВ «Індустріальна виробнича об`єднана компанія «Експлерент» як правонаступника ДХК «Олександріявугілля» [http://vgsu.arbitr.gov.ua/docs/28_1408864.html].

Згідно частини 1 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV встановлено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України (частина 1 статті 77) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

ЄСПЛ у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України, № 4909/04, пункт 58 зазначив, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 ЄКПЛ зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Ruiz Torija проти Іспанії від 09.12.1994, № 303-A, пункт 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Suominen проти Фінляндії від 01.07.2003 № 37801/97, пункт 36). Ще одне призначення обґрунтованого рішення у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Перевіряючи дії відповідача на відповідність вимогам частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідач, не підтвердивши стаж роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах на посадах газоелектрозварника, електрогазозварника, електрозварника за періоди: з 01.04.1993 до 18.06.1993, з 01.07.1993 до 31.07.1997, з 01.08.1997 до 29.02.2000, з 09.06.2000 до 31.03.2001, з 01.11.2001 до 01.07.2002 та не зазначивши у рішенні від 20.02.2019 №4 про відмову у підтвердженні зазначених періодів та причини такої відмови, враховуючи підтвердження зазначених періодів роботи записами у трудовій книжці та наказами про проведення атестації переліку професій із шкідливими умовами праці діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, без використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, не обґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги у частині визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 20.02.2019 №4 в частині відмови підтвердити стаж роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах на посадах газоелектрозварника, електрогазозварника, електрозварника за періоди: з 01.04.1993 до 18.06.1993, 01.07.1993 до 31.07.1997, з 01.08.1997 до 29.02.2000, з 09.06.2000 до 31.03.2001, з 01.11.2001 до 01.07.2002 та зобов`язати відповідача підтвердити стаж роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах на посадах газоелектрозварника, електрогазозварника, електрозварника за періоди: з 01.04.1993 до 18.06.1993, 01.07.1993 до 31.07.1997, з 01.08.1997 до 29.02.2000, з 09.06.2000 до 31.03.2001, з 01.11.2001 до 01.07.2002.

Згідно частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Позивач формує вимогу : «залишивши в силі підтверджені періоди роботи з 30.01.1987 до 15.11.1990 та з 03.12.1990 до 31.03.1993 , що не може бути задоволена за правилами адміністративного судочинства, оскільки не відповідає вимогам частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного рішення від 20.02.2019 № 4 за правилами частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, а позивачем надано належні і допустимі докази наявності підстав для врахування до спірного стажу до стажу, що дає право виходу на пенсію на пільгових умовах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд не включає до складу судових витрат, що належать розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У матеріалах справи наявні докази, що підтверджують сплату позивачем судового збору у сумі 768,40 грн згідно квитанції від 22.04.2019 № ПН1256153 (а.с.3), у зв`язку з чим суд дійшов висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат із сплати судового збору пропорційно до задоволених вимог у сумі 384 грн 20 коп.

Згідно статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката належать розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або належить сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що належить сплаті у порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, що підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд зазначає, що аналіз наведених правових норм свідчить, що документально підтверджені судові витрати належать компенсації стороні, що не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, відноситься до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Позивачем до суду для підтвердження витрат на правову допомогу надано: договір про надання послуг адвоката від 21.03.2019(а.с.21); ордер № 106983 (а.с.25); копія свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю № 367 (а.с.24); розрахунок від 19.04.2019 виданий адвокатом Токар О.М. про те, що на досудову підготовку справи витрачено 12 годин, що у грошовому виразі становить 7000 грн, орієнтовна участь у судових засіданнях - 4000 грн (а.с.23); додаток № 1 про проведений розрахунок до договору про надання послуг адвоката від 21.03.2019, згідно якого ОСОБА_1 сплачено за представництво в суді 1500 грн (а.с.22). У прохальній частині позовної заяви позивач просив стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на правову допомогу з підготовки та складання позовної заяви у сумі 1500 грн.

Суд зазначає, що стягнення витрат на правову допомогу здійснювалось згідно Закону України від 20.12.2011 №4191-VІ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 №4191-VІ втратив чинність на підставі Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII. Відповідно до статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розподілу між сторонами належать витрати на правничу допомогу адвоката.

Надаючи оцінку дослідженим доказам, наданим на підтвердження витрат на правничу допомогу суд зазначає, що надані документи не містять посилання на адміністративну справу, у межах якої заявлені витрати на відшкодування правової допомоги. Вказані документи не доводять факт понесення позивачем витрат на правничу допомогу у даній адміністративній справі № 580/1428/19. У обґрунтування понесених витрат на правничу допомогу не надано документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, погоджених договором.

Враховуючи те, що наданими документами витрати на правову допомогу у конкретній адміністративній справі не підтверджено належними та допустимими доказами, суд вважає, що заявлена до стягнення сума витрат на правову допомогу 1500 грн не належить до задоволення.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.01.2019 у справі № 716/155/17 (ЄДРСР 79414007) та у постанові від 22.04.2019 у справі № 806/2143/18.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 242-245, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 20.02.2019 №4 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 , в частині відмови підтвердити стаж роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах на посадах газоелектрозварника, електрогазозварника, електрозварника за періоди: з 01.04.1993 до 18.06.1993 електрогазозварником 5 розряду на ділянці з ремонту котельного обладнання ВО «Олександріявугілля» Ватутінського ремонтно-механічного заводу; з 01.07.1993 до 31.07.1997 газоелектрозварника 5 розряду паливно-транспортного цеху Юрківської ТЕЦ; з 01.08.1997 до 29.02.2000 газоелектрозварника паливно-транспортного цеху Ватутінського ремонтно-механічного заводу ВО «Олександріявугілля»; з 09.06.2000 до 31.03.2001 газозварника дільниці з ліквідації брикетної фабрики «Юрківська» ДП «Ватутінвуглереструктуризація»; з 01.11.2001 до 01.07.2002 електрозварника 4 розряду на дільниці з рекультивації земель ДП «Ватутінвуглереструктуризація».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області підтвердити ОСОБА_1 стаж роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах на посадах газоелектрозварника, електрогазозварника, електрозварника за періоди: з 01.04.1993 до 18.06.1993 електрогазозварника 5 розряду на ділянці з ремонту котельного обладнання ВО «Олександріявугілля» Ватутінського ремонтно-механічного заводу; з 01.07.1993 до 31.07.1997 газоелектрозварника 5 розряду паливно-транспортного цеху Юрківської ТЕЦ; з 01.08.1997 до 29.02.2000 газоелектрозварника паливно-транспортного цеху Ватутінського ремонтно-механічного заводу ВО «Олександріявугілля»; з 09.06.2000 до 31.03.2001 газозварника дільниці з ліквідації брикетної фабрики «Юрківська» ДП «Ватутінвуглереструктуризація»; з 01.11.2001 до 01.07.2002 електрозварника 4 розряду на дільниці з рекультивації земель ДП «Ватутінвуглереструктуризація».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код юридичної особи в ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області [вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код юридичної особи в ].

Повне судове рішення складено 15.07.2019.

Суддя Л.В. Трофімова