Справа № 826/16044/16
Суддя: Прокопенко Олександр Борисович
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 826/16044/16

Провадження № 11-139апп19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Прокопенка О. Б.,

суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Данішевської В. І.,Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Пророка В. В., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

перевіривши наявність підстав для прийняття до розгляду справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Ірклієнка Юрія Петровича (далі - уповноважена особа Фонду, Фонд, Банк відповідно), третя особа - Фонд, про зобов`язання вчинити дії

за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 3 серпня 2018 року (суддя Каракашьян С. К.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року (судді Василенко Я. М., Кузьменко В. В., Шурко О. І.),

УСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_31 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_31 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_45 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_46 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 звернулися до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду, третя особа - Фонд, в якому просили зобов`язати відповідача подати до Фонду додаткову інформацію щодо кожного із позивачів, як вкладників які мають право на відшкодування коштів згідно з укладеними відповідно кожним із них договорами банківського вкладу з Банком.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачами було укладено відповідні угоди з Банком та здійснено зарахування коштів на рахунки в Банку, а тому вони мають право на отримання гарантованої суми відшкодування за вкладами від Фонду як вкладники Банку.

Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 3 серпня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року, позов задовольнив частково. Суд зобов`язав уповноважену особу Фонду подати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду: ОСОБА_1 - в сумі 200 000 грн, ОСОБА_2 - 197 666,73 грн, ОСОБА_3 - 200 000 грн, ОСОБА_4 - 200 000 грн, ОСОБА_5 - 200 000 грн, ОСОБА_6 - 200 000 грн, ОСОБА_7 - 200 000 грн, ОСОБА_31 - 200 000 грн, ОСОБА_9 - 101 410,92 грн, ОСОБА_10 - 195 234,60 грн, ОСОБА_11 - 186 372,37 грн, ОСОБА_12 - 186 413,26 грн, ОСОБА_13 - 197 622,65 грн, ОСОБА_14 - 196 132,68 грн, ОСОБА_15 - 199 986,47 грн, ОСОБА_16 - 200 000 грн, ОСОБА_17 - 199 774,56 грн, ОСОБА_31 - 192 857,25 грн, ОСОБА_19 - 200 000 грн, ОСОБА_20 - 199 774,56 грн, ОСОБА_21 - 200 000 грн, ОСОБА_22 - 200 000 грн, ОСОБА_23 - 200 000 грн, ОСОБА_24 - 199 774,56 грн, ОСОБА_25 - 196 723,69 грн, ОСОБА_26 - 197 718,01 грн, ОСОБА_45 - 200 000 грн , ОСОБА_28 - 200 000 грн, ОСОБА_29 - 200 000 грн, ОСОБА_30 - 200 000 грн, ОСОБА_31 - 197 667,38 грн, ОСОБА_32 - 197 718,01 грн, ОСОБА_33 - 197 718,01 грн, ОСОБА_34 - 197 718,01 грн, ОСОБА_35 - 175 748,12 грн, ОСОБА_36 - 175 987,50 грн, ОСОБА_37 - 197 718,01 грн, ОСОБА_38 - 162 455,99 грн, ОСОБА_39 - 197 718,01 грн, ОСОБА_46 - 175 987,50 грн, ОСОБА_41 - 184 464,81 грн, ОСОБА_42 - 197 718,01 грн, ОСОБА_43 - 193 619,25 грн, ОСОБА_44 - 178 641,33 грн. У решті позовних вимог суд відмовив.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов висновку, що в уповноваженої особи Фонду не було правових підстав для неподання додаткової інформації щодо позивачів як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

При цьому суди встановили, що позивачами було укладено з Банком договори банківського вкладу, а саме:

ОСОБА_1 - договір-заяву № 300131/76905/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»;

ОСОБА_2 - договір-заяву № 300131/49495/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт»;

ОСОБА_3 - договір-заяву № 300131/81898/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»;

ОСОБА_4 - договір-заяву № 300131/76905/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»;

ОСОБА_5 - договір-заяву № 300131/76905/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»;

ОСОБА_6 - договір-заяву № 300131/81877/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»;

ОСОБА_7 . - договір-заяву № 300131/81902/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»;

ОСОБА_31 - договір-заяву № 300131/81897/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»;

ОСОБА_9 . - договір-заяву № 300131/55910/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік», договір-заяву № 300131/13033/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт»;

ОСОБА_10 - договір-заяву № 300131/55898/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»;

ОСОБА_11 . - договір-заяву № 336235/2357/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт», договір-заяву № 336235/2257/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт», договір-заяву № 300131/70358/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт», договір-заяву № 300131/81873/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт»;

ОСОБА_12 - договір-заяву № 300131/59803/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт», договір-заяву № 300131/70338/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт»;

ОСОБА_13 - договір-заяву № 300131/59811/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт»;

ОСОБА_14 - договір № 300131/85083/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» та договір № 2999/6-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт»;

ОСОБА_15 - договір-заяву № 300131/81879/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»;

ОСОБА_16 - договір-заяву № 300131/81896/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»;

ОСОБА_17 - договір-заяву № 300131/76905/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»;

ОСОБА_31 - договір-заяву № 300131/55884/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» та договір-заяву № 300131/59813/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт»;

ОСОБА_19 - договір-заяву № 300131/76905/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»;

ОСОБА_20 - договір-заяву № 300131/81880/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»;

ОСОБА_21 - договір-заяву № 300131/81899/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»;

ОСОБА_22 . - договір-заяву № 300131/81903/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»;

ОСОБА_23 - договір-заяву № 300131/81901/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»;

ОСОБА_24 - договір-заяву № 300131/76905/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»;

ОСОБА_25 - договір-заяву № 300131/59814/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» та договір № 300131/29997/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт»;

ОСОБА_26 - договір-заяву № 300131/76905/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»;

ОСОБА_45 - договір-заяву № 300131/81895/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»;

ОСОБА_28 - договір-заяву № 300131/76905/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»;

ОСОБА_29 - договір-заяву № 300131/81904/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»;

ОСОБА_30 - договір-заяву № 300131/76905/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»;

ОСОБА_31 - договір-заяву № 300131/49491/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт»;

ОСОБА_32 - договір-заяву № 300131/57929/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт»;

ОСОБА_33 - договір-заяву № 300131/57944/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт»;

ОСОБА_34 - договір-заяву № 300131/57981/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт»;

ОСОБА_35 - договір-заяву № 300131/51096/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт»;

ОСОБА_36 - договір-заяву № 300131/50347/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»;

ОСОБА_37 - договір-заяву № 300131/57941/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт»;

ОСОБА_38 - договір-заяву № 300131/64718/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»;

ОСОБА_39 - договір-заяву № 300131/57986/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт»;

ОСОБА_46 - договір-заяву № 300131/50327/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»;

ОСОБА_41 договір-заяву № 300131/57978/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт», договір-заяву № 300131/34311/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік», договір-заяву № 300131/51108/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» та договір № 300131/31888/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка»;

ОСОБА_42 - договір-заяву № 300131/57995/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт»;

ОСОБА_43 - договір № 300131/51989/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка», договір-заяву № 300131/58003/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт», договір № 929/3-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік»;

ОСОБА_44 - договір заяву № 300131/55293/1-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» та договір-заяву № 300131/57915/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт».

На умовах зазначених договорів позивачами як вкладниками було внесено грошові кошти (вклади), що підтверджується квитанціями, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України (далі - НБУ) від 17 вересня 2015 року № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 17 вересня 2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк» Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Відповідно до цього рішення у Банку запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня до 17 грудня 2015 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора Банку, визначені статтями 37-39 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI), ОСОБА_58 на три місяці - з 18 вересня до 17 грудня 2015 року.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 17 грудня 2015 року № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» виконавчою дирекцією Фонду ухвалено рішення від 18 грудня 2015 року № 230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Вказаним рішенням розпочато процедуру ліквідації Банку, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора Банку Чернявській О. С.

У повідомленні на офіційному сайті Фонду від 22 грудня 2015 року зазначено, що у зв`язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду рішення від 18 грудня 2015 року № 230 з 23 грудня 2015 року Фонд розпочинає виплати коштів вкладникам Банку. Для отримання коштів вкладники Банку з 23 грудня 2015 року по 3 лютого 2016 року можуть звертатися до установ-агентів Фонду.

Позивачам стало відомо, що їх не включено до затвердженого виконавчою дирекцією Фонду загального реєстру вкладників Банку для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 1 вересня 2016 року № 1703 змінено уповноважену особу Фонду. Згідно з цим рішенням всі повноваження ліквідатора Банку з 5 вересня 2016 року делеговано Валендюку Владиславу Сергійовичу.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 5 квітня 2018 року № 993 змінено уповноважену особу Фонду та з 6 квітня 2018 року делеговано повноваження ліквідатора Банку Ірклієнку Юрію Петровичу.

Позивачі, вважаючи бездіяльність відповідача в частині неподання додаткової інформації щодо них як вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, протиправною, звернулися до суду з позовом.

Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, уповноважена особа Фонду подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і закрити провадження у справі.

Загалом доводи скаржника зводяться до того, що судами першої та апеляційної інстанцій розглянуто справу з порушенням правил юрисдикції адміністративних судів, оскільки спірні правовідносини, на думку відповідача, випливають із договірних відносин вкладників з Банком.

Поряд із цим уповноважена особа Фонду зазначає, що позов у цій справі подано поза строками звернення до адміністративного суду.

У відзиві на касаційну скаргу позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_31 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_31 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_45 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_46 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , від імені яких діє представник ОСОБА_59 , просять касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду залишити без задоволення. Позивачі вважають, що доводи касаційної скарги щодо порушення судами попередніх інстанцій юрисдикції адміністративних судів є безпідставними та суперечать правовим позиціям Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 12 квітня та 4 липня 2018 року (справи № 820/11591/15, 826/1476/15 відповідно).

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 21 грудня 2018 року відкрив касаційне провадження, а ухвалою від 14 лютого 2019 року справу передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), оскільки уповноважена особа Фонду оскаржує рішення судів з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 11 березня 2018 року прийняла та призначила цю справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження.

Дослідивши у межах, визначених частиною першою статті 341 КАС, наведені в касаційній скарзі та відзиві на неї доводи, заслухавши суддю-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення, та перевіривши матеріали справи, Велика Палата Верховного Суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Суди першої та апеляційної інстанцій розглянули цей спір як публічно-правовий, проте уповноважена особа Фонду з посиланням на постанови Великої Палати Верховного Суду від 6 червня та 28 листопада 2018 року (справи № 727/8505/15-ц, 727/8980/15 відповідно) зазначила, що спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 341 КАС суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (частина перша статті 4 КАС).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, наведеними у статті 19 КАС, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).

Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій.

Закон № 4452-VI установлює правові, фінансові й організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати відшкодування за вкладами, а також регулює відносини між Фондом, банками, НБУ, визначає повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно з частиною другою статті 6 Закону № 4452-VI Фонд приймає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами.

Перелік функцій, що їх виконує Фонд, наведений у частині другій статті 4 Закону № 4452-VI, згідно з якою Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, зокрема, заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами (пункт 4 вказаної частини).

Отже, Фонд створений з метою реалізації публічних інтересів держави у сфері гарантування вкладів фізичних осіб і виведення неплатоспроможних банків з ринку та здійснює у цій сфері нормативне регулювання, тобто наділений владними управлінськими функціями та є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).

У спорах, пов`язаних з виконанням банком, в якому запроваджена тимчасова адміністрація та/або розпочата процедура ліквідації, зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону № 4452-VI є спеціальними у відповідних правовідносинах. Запровадження у банку тимчасової адміністрації чи початок його ліквідації унеможливлюють стягнення з нього коштів за договором банківського вкладу в інший спосіб, аніж це передбачено Законом № 4452-VI.

Аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня та 22 серпня 2018 року (справи № 910/23398/16, 559/1777/15-ц відповідно).

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Частиною другою статті 26 Закону № 4452-VI передбачено, що вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення ним банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду (частина третя статті 27 Закону № 4452-VI).

Відповідно до частини першої статті 28 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше, ніж 500 000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

З огляду на викладене правовідносини стосовно отримання вкладником гарантованого державою відшкодування за рахунок коштів Фонду в межах граничної суми мають управлінський характер і складаються між Фондом та вкладником без участі банку-боржника. У цих правовідносинах Фонд виконує управлінські функції з організації виплати гарантованого державою відшкодування за банківським вкладом у межах граничного розміру за рахунок коштів Фонду незалежно від перебігу процедури ліквідації банку (продажу його майна). А тому у вказаних відносинах у фізичних осіб виникають майнові вимоги не до банку-боржника, що ліквідується, а до держави в особі Фонду.

Отже, спір стосовно права фізичної особи на відшкодування за вкладом за рахунок коштів Фонду у сумі, що не перевищує 200 000 грн (якщо адміністративна рада Фонду згідно з пунктом 17 частини першої статті 9 Закону № 4452-VI не прийняла рішення про збільшення граничної суми такого відшкодування), є публічно-правовим та має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 813/921/16, від 23 травня 2018 року у справі № 820/3770/16, від 6 червня 2018 року у справах № П/811/3526/15, 813/6392/15, 818/377/16, 804/15159/15, 815/863/16.

Спір у цій справі стосується формування переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованої виплати. Такий спір є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів з урахуванням встановленого частиною першою статті 26 Закону № 4452-VI граничного розміру відшкодування за вкладами.

Аналогічні правові позиції викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 квітня та 4 липня 2018 року у справах № 826/1476/15, 820/11591/15 відповідно.

З огляду на викладене доводи відповідача щодо порушення судами попередніх інстанцій правил предметної юрисдикції не можна вважати обґрунтованими.

Що стосується посилання уповноваженої особи Фонду на правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 квітня та 4 липня 2018 року у справах № 820/11591/15, 826/1476/15 відповідно, у яких, на думку відповідача, суд по-іншому, ніж у цій справі застосував норми процесуального права, то колегія суддів Великої Палати Верховного Суду вважає їх безпідставними з огляду на таке.

Оскільки предметом спору у справі № 727/8505/15-ц є стягнення з Фонду недоданих коштів у сумі 40 666,00 грн за договором строкового банківського вкладу, укладеного позивачем з ПАТ «КБ «Надра», Велика Палата Верховного Суду у постанові від 6 червня 2018 року дійшла висновку, що він не належить до юрисдикції адміністративного суду.

Як убачається із постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 727/8980/15-ц, відповідач, який представляє у спірних правовідносинах банк, не визнає сам факт укладення договору банківського вкладу та вважає, що договірні відносини між сторонами відсутні, оскільки договір не зареєстровано у банку. За даними слідчого відділу розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями,СУ УМВС України в Чернівецькій області працівники банку незаконно привласнили грошові кошти клієнтів банку, у тому числі позивача.

За огляду на викладене немає підстав вважати, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 3 серпня 2018 року та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року ухвалені без урахування практики Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм процесуального права, які визначають юрисдикцію розгляду спору щодо зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Посилання уповноваженої особи Фонду на порушення позивачами строків звернення до суду були предметом перевірки судом першої інстанції, який обґрунтовано відхилив клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, оскільки матеріали справи не містять, а відповідач не надав суду доказів на підтвердження доводів щодо пропущення строків звернення із позовом до суду.

Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав вважати, що позивачі порушили строк звернення до суду за захистом своїх порушених прав.

Судами попередніх інстанцій встановлено та убачається із матеріалів справи, що позивачі внесли відповідні грошові кошти (вклади) на рахунки Банку, що підтверджується квитанціями, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відсутність у базі даних Банку відомостей про договори банківського вкладу, укладені з позивачами, а також відомостей про банківські операції за цими договорами, банківські рахунки і суми вкладів - не може бути підставою для того, щоб вважати, що такі договори не укладалися, а вказує про невиконання (чи неналежне виконання) Банком своїх обов`язків за договорами банківського вкладу, що призвело до позбавлення позивачів встановлених Законом № 4452-VI гарантій Фонду за їхніми вкладами.

З огляду на встановлені судом обставини справи суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що іншого способу відновити права позивачів, ніж шляхом включення їх до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, немає.

Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Наведені в касаційній скарзі уповноваженої особи Фонду доводи не спростовують цих висновків.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 КАС суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

За правилами частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 349, 350, 356, 359 КАС, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» Ірклієнка Юрія Петровича залишити без задоволення.

2. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 3 серпня 2018 року та постанову Шостогоапеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. Б. Прокопенко
Судді: Н. О. Антонюк Т. О. Анцупова О. Р. Кібенко В. С. Князєв
С. В. Бакуліна Л. М. Лобойко
В. В. Британчук Н. П. Лященко
Ю. Л. Власов В. В. Пророк
М. І. Гриців О. М. Ситнік
Д. А. Гудима В. Ю. Уркевич
В. І. Данішевська О. Г. Яновська
Ж. М. Єленіна