Справа № 540/1189/19
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1189/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Херсонській області), у якому просить:

- визнати незаконною відмову відповідача у здійсненні перерахунку призначеної позивачу пенсії;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період його роботи в ВКО "Малахіт" з 22.11.1990 року до 08.08.1994 року та здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у березні 2019 року позивач звернувся до Головного управління із заявою, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії з урахуванням періодів роботи з 22.11.1990 року до 08.08.1994 року. Проте, відповідач листом-відповіддю від 20.03.2019 року відмовив у зарахуванні вказаних періодів до страхового стажу позивача із посиланням на рекомендації Міністерства соціальної політики України з приводу приведення пенсійної справи у відповідність до вимог чинного законодавства України з первинного призначення, оскільки за наданою позивачем довідкою від 04.01.2018 року № 205/08 відсутні підстави для зарахування до страхового стажу вказаного періоду роботи у ВКО "Малахіт". Позивач вважає таку відмову необґрунтованою та протиправною, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 13.06.2019 року відкрито провадження у справі, згідно приписів ст. 263 КАС України вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

26.06.2019 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву. У відзиві Головне управління не погоджується із доводами, викладеними у позовній заяві з наступних підстав. Так, при первинному призначенні пенсії до страхового стажу позивача не було зараховано період його роботи у ВКО "Малахіт" з 22.11.1990 до 08.08.1994р.р., що мотивовано відсутністю у записі про звільнення підстав, які вносяться у графі № 4, підпису відповідальної особи, у зв`язку із чим, орган ПФУ дійшов висновку про порушення вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом МП України, МЮ України, МСЗН України від 29.07.1993 року № 58. Надана ОСОБА_1 на підтвердження вказаного періоду роботи довідка від 08.08.1994 року № 3, містила виправлення в даті наказу про прийняття на роботу. У січні 2018 року до страхового стажу позивача зарахований вказаний період його роботи на ВКО "Малахіт" на підставі наданої ним довідки від 04.01.2018 року № 205/08. В подальшому відповідачем отримано рекомендації Міністерства соціальної політики України від 26.10.2018 року № 20785/о/2-18/45 з приводу приведення пенсійної справи у відповідність до вимог чинного законодавства України з первинного призначення, оскільки за наданою позивачем довідкою відсутні підстави для зарахування до страхового стажу вказаного періоду роботи. Враховуючи наведені рекомендації, відповідачем не враховано наведеного періоду роботи позивача при перерахунку його пенсії з 01.03.2019 року.

15.07.2019 року позивачем подано до суду відповідь на відзив.

Суд звертає увагу позивача на приписи ч. 4 ст. 263 КАС України, якими визначено, що у справах, передбачених ч. 1 ст. 263 КАС України, заявами по суті є позов та відзив.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши норми законодавства, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 з 21.08.2017 року перебуває на обліку в Херсонському відділі ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV.

У період з 22.11.1990 року (прийнятий наказом від 23.11.1990 року № 1-к) до 08.08.1994 року (звільнений розпорядженням від 08.08.1994 року № 34) позивач працював у Виробничо - комерційному об`єднанні "Малахіт" (далі - ВКО "Малахіт") на посаді директора.

Рішенням виконавчого комітету Комсомольської районної ради народних депутатів м. Херсона від 12.08.1994 року № 96 Виробничо - комерційне підприємство "Малахіт" ліквідовано.

При призначенні пенсії до страхового стажу позивача не було зараховано період його роботи у ВКО "Малахіт" з 22.11.1990 по 08.08.1994р.р., що мотивовано відсутністю у записі про звільнення підстав, які вносяться у графі № 4, підпису відповідальної особи, у зв`язку із чим, порушено вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58. Надана ОСОБА_1 на підтвердження періоду його роботи довідка від 08.08.1994 року № 3, містила виправлення в даті наказу про прийняття на роботу.

З позовної заяви вбачається, а відповідачем не заперечується той факт, що у січні 2018 року до страхового стажу позивача зарахований період його роботи з 22.11.1990 по 08.08.1994р.р. у ВКО "Малахіт" на підставі наданої ним довідки від 04.01.2018 року № 205/08.

Проте посилаючись на лист Міністерства соціальної політики України від 26.10.2018 року №20785/о/2-18/45, відповідачем при перерахунку пенсії позивача з 01.03.2019 року не враховано період роботи пенсіонера з 22.11.1990 по 08.08.1994р.р.

Згідно наведеного листа, Головному управлінню ПФУ в Херсонській області рекомендовано повернутися до розгляду питання зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи на ВКО "Малахіт" з урахуванням п. 3 Порядку, затвердженого постановою Кабміну від 12.08.1993 року № 637, вказавши при цьому на відсутність первинних документів про прийняття та звільнення з роботи працівників ВКП "Малахіт", отримання заробітної плати згідно листа Департаменту соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації від 08.08.2018 року №1-103-102/5.

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до територіального органу ПФУ із заявою про перерахунок призначеної пенсії із включенням до страхового стажу періоду його робити на вищевказаному підприємстві.

Одночасно, із заявою пенсійному органу надано довідку від 08.08.1994 року № 3, якою підтверджується період його роботи з 22.11.1990 по 08.08.1994р.р. у ВКП "Малахіт" на посаді директора.

Листом від 20.03.2019 року № 125/Д-99-1 Пенсійним органом повідомлено позивача про відмову у задоволенні його заяви, з посиланням на рекомендації Міністерства соціальної політики України.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Право громадянина на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом закріплене у статті 46 Конституції України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058).

Загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання (п. 1 ст. 11 Закону № 1058).

Згідно положень ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За змістом частини першої статті 48 Кодексу законів про працю України та статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з якими кореспондується положення пункту п. 1 Постанови КМ України № 637 від 12 серпня 1993 року "Про затвердження Порядку підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (далі - Порядок № 637), якими встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З аналізу наведених норм вбачається, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Крім того, трудовий стаж пенсіонера, може бути встановлено на підставі додатково поданих документів (у даному випадку архівних довідок), у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Як вже встановлено судом, з 22.11.1990 року по 08.08.1994 року ОСОБА_1 працював на ВКО "Малахіт", що підтверджується відомостями, що відображені у трудовій книжці позивача.

При цьому, звертаючись до Головного управління із заявою про перерахунок пенсії, позивачем до цієї заяви додано довідку від 08.08.1994 року № 3, якою підтверджується той факт, що позивач дійсно працював на ВКО "Малахіт" у вказаний період на посаді директора.

Посилання відповідача на відсутність у трудовій книжці запису про підстави звільнення (гр. № 4) та підпису відповідальної особи (заступника директора) є недоречними, так як у довідці, наданої позивачем органу ПФУ від 08.08.1994 року № 3, зазначено, що позивача звільнено на підставі Розпорядження від 08.08.1994 року № 34 (довідка видана та підписана заступником директора ВКО "Малахіт" ОСОБА_2 , підпис скріплено печаткою підприємства).

Твердження відповідача про те, що довідка від 08.08.1994 року № 3 містить виправлення в даті наказу про прийняття на роботу не береться судом до уваги, так як ця інформація наявна у трудовій книжці позивача (Наказ від 23.11.1990 року № 1-к).

Суд критично ставиться до того, що органом ПФУ не зазначено в оскаржуваній відмові конкретних причин, з яких йому виявилось не достатньо відомостей, що містились в трудовій книжці позивача для визначення його трудового стажу (постанова Верховного Суду від 06.03.2018 року в справі № 754/14898/15-а).

Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників", відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка до таких порушень не мала будь-якого відношення, а отже, й не може впливати на її особисті права.

На думку суду, позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення його права на включення наведеного вище періоду роботи до страхового стажу через порушення допущенні ВКО "Малахіт", так як відповідальність за недотримання правил ведення трудової книжки позивача несе підприємство.

Посилання відповідача на рекомендації Міністерства соціальної політки України, як на підставу для не зарахування відповідного періоду роботи позивача до його страхового стажу, є недоречними, з огляду на те, що лист Міністерства носить рекомендаційний характер та не зобов`язує відповідача приймати конкретне рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про безпідставність не зарахування відповідачем до страхового стажу позивача періоду його роботи на ВКО "Малахіт" з 22.11.1990 року по 08.08.1994 року, у зв`язку із чим вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_3 період його роботи на відповідному підприємстві.

Визначаючи дату з якої має бути проведено перерахунок пенсії позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.7 Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 25.11.2005 року № 22-1, днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Частиною 4 ст. 45 Закону № 1058-IV визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

- у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

- у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Оскільки, позивач звернувся до Херсонського відділу ГУ ПФУ в Херсонській області з відповідною заявою та документами у березні 2019 року, перерахунок його пенсії має здійснюватись з 01.03.2019 року.

Слід звернути увагу на правові позиції Конституційного Суду України в таких рішеннях: від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011, згідно яких громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано право, тобто набуте право не може бути скасоване, звужене (правові).

Аналіз прецедентної практики Європейського суду з прав людини дає підстави для формування позиції, що при вирішенні питань щодо порушення державами учасницями положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї велика увага акцентується на дотриманні державною принципу "правомірних або законних очікувань" та захисту прав людини через призму цього принципу.

Зокрема, у справах "Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії" та "Федоренко проти України" Європейський суд з прав людини констатував, що відповідно до прецедентного права органів, які діють на підставі конвенції, право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Тобто, Європейський суд з прав людини зробив висновок, що певні законні очікування заявників мають бути юридично захищені, та сформував позицію для інтерпретації вимоги як такої, що може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат, в тому числі і пенсійних на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст. 46 Конституції України, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що згідно змісту ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 160, 245 КАС України, наявної правової позиції Верховного Суду України (справа № 21-87а13 від 21 травня 2013 року), обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, відповідає вимогам закону. Відсутність у суб`єкта владних повноважень вибору на вчинення декількох юридично допустимих для позивача позитивних рішень свідчить про те, що винесення в даному випадку судом конкретного змісту рішення, яке виключає подальші можливі протиправні рішення, дії чи бездіяльність такого суб`єкта, не можна вважати втручанням в його дискреційні повноваження.

На підставі ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши надані сторонами докази та норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію не довів та не обґрунтував. Натомість, позивач довів протиправність неврахування відповідачем до страхового стажу позивача запитуваного ним періоду роботи, та правомірність позовної вимоги щодо проведення перерахунку пенсії позивача з урахуванням відповідних періодів його роботи.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що має бути задоволеним повністю.

Судові витрати по справі розподіляються відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України.

Таким чином, керуючись статтями 2, 9, 12, 14, 139, 241 - 246, 205, 255 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м. Херсон, вул. Армії, 6) у здійсненні перерахунку призначеної ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пенсії з урахуванням до його страхового стажу періоду роботи на Вирбничо - комерційному об`єднанні "Малахіт" з 22 листопада 1990 року по 08 серпня 1994 року, оформлену листом від 20.03.2019 року № 125/Д-99-1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м. Херсон, вул. Армії, 6) зарахувати до страхового стажу для перерахунку пенсії ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) період його роботи на Вирбничо - комерційному об`єднанні "Малахіт" з 22 листопада 1990 року по 08 серпня 1994 року, та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з 01 березня 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м. Херсон, вул. Армії, 6) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір за подання позовної заяви в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень, сорок копійок), шляхом безспірного списання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Гомельчук С.В.

кат. 112010200