Справа № 400/538/19
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/538/19
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
В січні 2019 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії (надалі відповідач), в якому просив:

- зобов`язати відповідача розглянути повторно на комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України документи позивача та прийняти рішення про визнання учасником бойових дій та видати посвідчення встановленого зразка.

В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначав, що рішенням комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №9 від 14.09.2018 року, яким документи позивача було повернуто для отримання витягів з наказів командирів оперативно-тактичного угруповання, є протиправним, оскільки ним було надано всі необхідні документи для отримання статусу учасника бойових дій, а відповідачем безпідставно повернуті документи до військового комісаріату нижчого рівня. Не погоджуючись з такими діями, позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 року позовні вимоги задоволені частково.

Визнано протиправним рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 №9 від 14.09.2018 року про відмову у наданні солдату ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути питання надання статусу учасника бойових дій солдату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з урахуванням правової оцінки наданої судом. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 07.08.2014 року був призваний на військову службу за мобілізацією у особливий період, що підтверджується військовим квитком позивача серії НОМЕР_1 (а.с.21).

В період з 08.08.2014 року по 21.02.2017 року позивач проходив військову службу у складі військовій частини НОМЕР_2 на посаді номера обслуги гранатометного відділення 2 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону.

В період з 27.08.2014 року по 03.10.2014 року позивач безпосередньо у складі 93-окремої механізованої бригади ЗСУ, брав участь в антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_3 (а.с.11).

В 2018 року, позивач звернувся до Кривоозерського РВС із заявою про надання йому статусу учасника бойових дій., до якої було додано довідку про безпосередню участь в антитерористичної операції військової частини НОМЕР_3 (а.с.11), накази командира військової частини про командирування в район проведення АТО та про повернення з району проведення АТО, довідку військової частини польова пошта НОМЕР_2 про те, що він дійсно бере участь в антитерористичної операції (а.с.15).

Кривоозерським РВК зазначені матеріали були направлені до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.09.2018 року № 9 повернуто документи позивача до Кривоозерського РВК, з тих підстав, що відсутні витяги з наказів командирів ОТУ про направлення до АТО (а.с.41).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскільки станом на 2014 рік, для підтвердження факту участі в АТО законодавство не вимагало наказів командирів ОТУ про направлення до АТО конкретного військовослужбовця, такі накази на той час могли не складатися та не видаватися, а тому рішення про надання позивачу статусу учасника бойових дій, повинно прийматися відповідачем з урахуванням вимог до документів, які існували станом на серпень-жовтень 2014 року.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та при вирішенні даного спору виходить з наступного.

Як вбачається з п.19 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації визначаються відповідно до Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях». Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до п.4 «Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №413 (надалі - Порядок) , підставою для надання особам статусу учасника бойових дій для осіб, які брали участь в антитерористичній операції, є такі документи - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань ( далі - ОТУ)) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Проте, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.4 Порядку, в редакції чинній на момент перебування позивача в АТО, вимога щодо підтвердження такого факту саме витягами з наказів командирів ОТУ відсутня.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки станом на 2014 рік, для підтвердження факту участі в АТО законодавство не вимагало наказів командирів ОТУ про направлення до АТО конкретного військовослужбовця, такі накази на той час могли не складатися та не видаватися.

Як вбачається з листа військової частини НОМЕР_3 №2775 від 20.07.2018 року військовослужбовцям, які приймали участь в АТО в 2014 року по вересень 2017 року статус учасника бойових дій присвоюються без витягів з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення (вилучення) до (з) виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (а.с.43).

Враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення про надання позивачу статусу учасника бойових дій, повинно прийматися відповідачем з урахуванням вимог до документів, які існували станом на серпень-жовтень 2014 року, тобто у редакції п.4 Порядку від 20.08.2014 року, а тому повернення документів позивача до Кривоозерського РВК, як фактичну відмова позивачу у наданні статусу учасника бойових дій є протиправною.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути матеріали щодо надання позивачу статусу учасника бойових дій з врахуванням правової оцінку суду.

Враховуючи вищевказане колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Дану справу було розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.