Справа № 200/2235/19-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 р. Справа№200/2235/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. при секретарі судового засідання Столяренко Я.С. розглянув в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІКАРНЯ СІМЕЙНОЇ МЕДИЦИНИ" до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування вимог, -

за участю:

від відповідача Коваленко Г.О.

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІКАРНЯ СІМЕЙНОЇ МЕДИЦИНИ" звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про (із врахуванням заяви про зміну предмету позову від 25.02.2019) визнання протиправними та скасування вимог від 10.12.2018 № Ю-3049-25 на суму 29 956,18 грн., від 11.02.2019 № Ю-3049-25 на суму 28 579,25 грн.

В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що товариство своєчасно та в повному обсязі сплачувало єдиний внесок. Пунктом 9-4 Розділу VIII Прикінцевих положень Закону України № 2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування платники єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, звільняються від сплати єдиного соціального внеску з 14.04.2014 до закінчення антитерористичної операції. Штрафні санкції до таких платників не застосовується, а також їм не нараховується пеня. Місцезнаходження платника та контролюючого органу, на обліку в якому він перебуває, розташовані в зоні АТО, що, на думку позивача, свідчить про відсутність в нього обов`язку щодо сплати єдиного внеску, а тому сформована відповідачем вимога із визначенням в ній суми боргу є протиправною.

В ході розгляду справи від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі його представника.

У судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

В обґрунтування незгоди із позовом відповідач зазначив, що на виконання положень Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування суми недоїмки, штрафних санкцій та пені платників єдиного внеску погашаються за рахунок сум, що надходять від платника, в порядку календарної черговості їх виникнення.

Пунктами 3 та 4 Розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 21.04.2016 № 609/28739 передбачено обов`язок органу доходів та зборів у разі, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску формувати вимоги про її сплату. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується за даними інформаційної системи органу доходів та зборів.

Оскільки за даними інформаційної системи органу доходів та зборів заборгованість позивача станом на 30.11.2018 становила 29 956,18 грн., станом на 31.01.2019 28 579,25 грн. на підставі цих даних ГУ ДФС у Донецькій області сформовано спірну вимогу про сплату боргу.

Відповідач у відзиві також зауважив на безпідставності посилань позивача на звільнення його від сплати єдиного соціального внеску з 14.04.2014 на підставі п. 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на офіційному веб-сайті Президента України розміщено новину, де вказано, що Президентом підписано Указ («Про затвердження рішення РНБО «Про широкомасштабну антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей» від 30.04.2018 № 116/2018), відповідно до якого АТО завершується та починається Операція Об`єднаних сил (ООС). Отже, на думку відповідача антитерористична операція скінчилася 30.04.2018. Після її закінчення позивачем не подавалась до податкової інспекції за місцем обліку заява про звільнення від обов`язків платника податків, необхідність якої визначена цим пунктом.

Крім цього, відповідач вказав, що п. 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» включено до цього Закону нормою Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02 вересня 2014 року № 1669-VII, яка з 1 січня 2016 року втратила чинність, а, отже, втратив чинність і пункт 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Враховуючи, що суми боргу, визначені у вимозі, виникли за позивачем у 2018 році, позивач зобов`язаний їх сплатити.

До цього ж, несплата позивачем єдиного внеску є прямим ризиком для найманих працівників, які у майбутньому недоотримають пенсію через неврахування стажу за період, коли їх роботодавцем не сплачено єдиний внесок.

У наданій позивачем відповіді на відзив товариством зазначене аналогічне, викладеному у позові, а крім цього вказано, що висновки відповідача, викладені у відзиві, спростовуються, крім іншого, судовою практикою, зокрема постановою Великої Палати Верховного Суду від 06.11.2018 у зразковій справі № 812/292/18 (№ Пз/9901/22/18).

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 18.02.2019 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні на 11.03.2019, яке відкладено на 14.03.2019. Ухвалою від 14.03.2019 витребувано додаткові докази у справі, у розгляді справи оголошено перерву до 29.03.2019, а потім розгляд справи відкладався до 02.04.2019 та 12.04.2019. Ухвалою від 12.04.2019 провадження у справі зупинено. Враховуючи, що обставини, які були підставою для зупинення відпали, сторони були викликані у судове засідання на 16.07.2019. Протокольною ухвалою від 16.07.2019 провадження у справі поновлено, продовжено розгляд справи.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІКАРНЯ СІМЕЙНОЇ МЕДИЦИНИ", позивач, є юридичною особою, зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 24657437. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням підприємства є: 84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, вулиця Банківська, будинок 85, перебуває на обліку в Головному управлiнні ДФС у Донецькiй областi, Слов`янсько-Лиманському управлiнні, Слов`янській ДПI (м. Слов`янськ).

10.12.2018 Головним управлінням Державної фіскальної служби в Донецькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-3049-25, де повідомлено про наявність станом на 30.11.2018 заборгованості з єдиного внеску та вимагається до сплати товариством протягом 10 календарних днів від дня одержання вимоги борг в сумі 29 956,18 грн., з яких 10 168,63 грн. штрафу та 19 787,55 грн. пені.

Як вбачається з матеріалів справи, вимога від 10.12.2018 № Ю-3049-25 включає штраф у розмірі 10 168,63 грн. та пеню у розмірі 19 787,55 грн. згідно рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 07.11.2018 № про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІКАРНЯ СІМЕЙНОЇ МЕДИЦИНИ". Даним рішенням до позивача застосовано штрафні санкції за період з 21.08.2014 по 21.07.2017.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23.05.2019 у справі № 200/4757/19-а, яке набрало законної сили 23.06.2019, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 07.11.2018 № .

11.02.2019 відповідачем прийнято вимогу № Ю-3049-25 на загальну суму 28 579,25 грн., якою повідомлено про наявність станом на 31.01.2019 заборгованості з єдиного внеску, де 15 480,76 грн. недоїмка, 13 098,49 грн. пеня.

Згідно з наданим відповідачем розрахунком вимоги від 11.02.2019 № Ю-3049-25 цією вимогою вимагається до сплати позивачем недоїмка з єдиного соціального внеску по строку сплати з 20.12.2018 по 21.01.2019 в сумі 15 480,76 грн. та застосована на підставі рішення відповідача від 07.11.2018 № пеня в сумі 13 098,49 грн.

За наслідком розгляду поданої позивачем скарги на вимогу від 10.12.2018 № Ю-3049-25 ДФС України прийнято рішення від 28.01.2019 № 4213/6/99-99-11-05-02-25 про залишення її без задоволення, а оскаржуваної вимоги без змін.

11.02.2019 позивач звернувся до суду із даним позовом, предметом якого визначив вимогу від 10.12.2018 № Ю-3049-25, а отримавши 14.02.2019 вимогу відповідача від 11.02.2019 № Ю-3049-25 подав до суду 25.02.2019 заяву про зміну предмету позову, у якій просив суд визнати протиправною та скасувати її також.

Таким чином, позивачем дотримано строки звернення до суду із даними позовними вимогами.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені доводи та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд виходить із наступного.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI) єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 4 цього Закону платниками єдиного внеску є, крім інших, роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Статтею 12 Закону № 2464-VI забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску віднесено до завдань центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI, п. 3 Інструкції № 449 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку (на кінець календарного місяця), борги зі сплати фінансових санкцій, вимогу про її сплату. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується за даними інформаційної системи органу доходів та зборів.

Згідно пункту 6 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI недоїмкою є сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

10.12.2018 відповідачем прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-3049-25 на суму 29 956,18 грн., з яких 10 168,63 грн. та 19 787,55 грн. є сумою штрафу та пені, що включені на підставі рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 07.11.2018 № .

Водночас, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23.05.2019 у справі № 200/4757/19-а, яке набрало законної сили 23.06.2019, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 07.11.2018 № .

Таким чином, у позивача немає підстав для сплати наведених штрафних санкцій та пені, що свідчить про безпідставність пред`явлення їх до сплати.

Крім цього, за змістом пункту 9-4 розділу VIII Закону № 2464-VІ (9-3 в редакції Закону №2464-VI чинній до Закону N 219-VІІІ від 02.03.2015), платники єдиного внеску, визначені статтею 4 цього Закону, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон № 1669-VII), де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону № 2464-VІ, на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Суд зазначає, що серед обов`язків платника єдиного внеску, визначених частиною другою статті 6 Закону України № 2464-VI наявний обов`язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Пункт 9-4 Закону України № 2464-VІ є чинним та не скасований на час прийняття спірної вимоги, будь-яких змін, пов`язаних із його дійсністю до цього Закону не вносилося, через що суд вважає безпідставними посилання відповідача на втрату цією нормою чинності через виключення пунктом 28 Закону України від 24.12.2015 № 911-VIII, що набрав чинності 01.01.2016, підпункту 8 пункту 4 статті 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Статтею 1 Закону № 1669-VII встановлено наступне: період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1669-VII затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, в якому зазначено серед населених пунктів у Донецькій області м. Слов`янськ, де розташований позивач та Слов`янська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, в якій на обліку як платник єдиного внеску перебуває відокремлений підрозділ позивача, м. Маріуполь, на території якого розташоване Головне управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області, яке прийняло оскаржувану вимогу.

Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 р. № 1275-р. "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України"на виконання абзацу третього пункту 5 статті 1-1 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1669-VII затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, у якому також наявні міста Слов`янськ та Маріуполь Донецької області.

Отже, з наведених вище нормативно-правових актів вбачається, що на час виникнення спірної суми недоїмки та на час прийняття відповідачем спірних вимог населені пункти, в яких знаходяться позивач, відповідач та орган доходів і зборів, в якому перебуває на обліку позивач, включені до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Оскільки Указ Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 набув чинності, із врахуванням змісту частини 1 статті 1 Закону № 1669-VII період проведення антитерористичної операції розпочався. Про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не оприлюднювався, проведення антитерористичної операції триває, у зв`язку з чим посилання відповідача з цього приводу судом не приймаються.

Доводи відповідача про неподання платником до податкового органу заяви про звільнення від виконання обов`язків платника єдиного внеску суд до уваги не приймає, оскільки, як закріплено у абзаці другому пункту 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VІ, така заява подається у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції, отже строк подання такої заяви не сплинув.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що починаючи з 14 квітня 2014 року позивач є таким, що звільнений від обов`язку щодо сплати єдиного внеску у строки, встановлені Законом України № 2464-VI.

Суд також не приймає твердження відповідача стосовно правомірності та обґрунтованості оскаржуваних вимог, вмотивовані встановленням обов`язку контролюючого органу щодо формування вимог про сплату боргу відповідно, зокрема, пунктами 3-4 Розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.20145 № 449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953 (далі Інструкція № 449), за змістом яких вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів та зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень у разі, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску, оскільки за прямою вказівкою пункту 9-4 Закону України № 2464-VI позивач та його відокремлений підрозділ звільнені від обов`язку сплати у встановлені строки нарахованого внеску до закінчення антитерористичної операції, а тому сума нарахованого єдиного внеску платником не може вважатися недоїмкою.

Формування та направлення вимоги є одним з заходів впливу та стягнення органів доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції та відбувається на підставі статті 25 Закону України № 2464-VI. Проте, за вказівкою частини другої пункту 1 цієї статті положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Як вже зазначалося вище, позивача та його відокремлений підрозділ звільнено від обов`язку сплачувати єдиний внесок з 14 квітня 2014 року по день завершення антитерористичної операції, а тому до позивача не мають застосовуватись заходи впливу та стягненню.

Стосовно включення до вимоги від 11.02.2019 № Ю-3049-25 пені в сумі 13 098,49 грн. суд зазначає, що її включено до вимоги також на підставі рішення відповідача від 07.11.2018 № , яке судом скасовано.

Таким чином, спірні вимоги від 10.12.2018 № Ю-3049-25 на суму 29 956,18 грн., від 11.02.2019 № Ю-3049-25 на суму 28 579,25 грн. підлягають скасуванню, а отже позовні вимоги товариства підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що відповідно до частини першої 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн., який підлягає присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

З огляду на викладене вище, на підставі положень закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІКАРНЯ СІМЕЙНОЇ МЕДИЦИНИ" (84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, вулиця Банківська, будинок 85, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця 130 Таганрозької дивізії, будинок 114, ) про визнання протиправними та скасування вимог, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати вимоги від 10.12.2018 № Ю-3049-25 на суму 29 956,18 грн., від 11.02.2019 № Ю-3049-25 на суму 28 579,25 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІКАРНЯ СІМЕЙНОЇ МЕДИЦИНИ" судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 16.07.2019.

Суддя А.С. Михайлик