Справа № 752/1206/19
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 752/1206/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Степанюка А.Г.

За участю секретаря: Івченка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернігівської митниці ДФС на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 03.05.2019 року про вжиття заходів забезпечення позову в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування постанови в справі про порушення митних правил від 20 грудня 2018 року.

Окрім того, 02.05.2019 року від позивачки надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, яку остання мотивувала тим, що оскаржуване рішення митного органу є протиправним, проте до ухвалення рішення у даній справі може у разі примусового виконання цієї постанови, бути виконано, що призведе до порушення його прав та інтересів, а також заподіє позивачці матеріальних збитків.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.05.2019 року заяву про забезпечення позову задоволено, зупинено дію постанови Чернігівської митниці ДФС про порушення митних правил від 20.12.2018 року до розгляду справи по суті. Крім того, було зупинено стягнення на підставі постанови Чернігівської митниці ДФС про порушення митних правил від 20.12.2018 року про порушення митних правил до розгляду справи по суті.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22 травня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду про забезпечення позову, відповідач Чернігівська митниця ДФС звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, 14 вересня 2018 року головним державним інспектором відділу ААРС та ОР УПМП та МВ Чернігівської митниці ДФС Койстрик Ю.В. складено протокол про порушення митних правил № 1493/10200/18. За змістом даного протоколу вбачається, що листом ГУ ДФС у Чернігівській області від 02.07.2018 року до Чернігівської митниці надійшов акт документальної виїзної планової перевірки від 11.06.2018 року №419/14/38709492 дотримання ДП «ТК Стиль 2013» ПрАТ «ТК Стиль» законодавства України з питань державної митної справи за період з 01.01.2015 року по 30.11.2017 року та копії ППР від 27.06.2018 року.

Зазначеним актом встановлено, що за вищевказаний період здійснено 121 митне оформлення товарів у режимі ІМ 51 із застосуванням пільги по сплаті мита та податку на додану вартість із ввезених в Україну товарів за кодом 517 для товарів поміщених у режим переробки на митній території України. Сума коштів не сплачених до бюджету внаслідок застосування пільги складає 5 122 047,35 грн по миту, 581 705,92 грн по додатковому імпортному збору та 12 518 025,77 грн по ПДВ із ввезених в Україну товарів.

За результатами співставлення даних щодо отриманих пільг і звільнень від оподаткування, зазначених у МД ІМ 51 № 102110000/2015/310272 від 11.06.2015 року по товару «тканина з синтетичних комплексних ниток, без покриття, не прострочена, підкладочна, переплетіння саржеве, 100% поліестер, шир. 1,50 м, пов. щільн. 59г/м.кв, довжина 745 м.п. (1117х50 м.2)», з даними фінансових та бухгалтерсмьких документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів, наявних у платника податків інформації отриманої від ДП «ТК Стиль 2013» на запит ГУ ДФС у Чергінівській області щодо надання пояснень від юридиченої особи, встановлено розбіжності даних (відомостей) щодо законності надання (отримання) пільг за кодом 517 «Товари, що поміщуються в митний режим переробки на митній території» у загальній сумі 5972,35 грн., в т.ч. по миту в сумі 933,18 грн., по податковому імпортному збору 933,18 грн, по ПДВ 4105,99 грн.

ДП «ТК Стиль 2013» у режимі переробки на митній території було задекларовано за МД ІМ 51 №102110000/2015/310272 від 11.06.2015 року товар «тканина з синтетичних комплексних ниток, без покриття, не просочена, підкладочна, переплетіння саржеве, 100% поліестер, шир 1,50 м, пов. Щільн. -59 г/м.2, довжина 745 м.п.(1117,50 м.2).

Товар був поміщений у режим переробки відповідно до дозволу №825/25-70-69 від 12.05.2015 року. Термін дії дозволу 17.08.2015 року.

Станом на час початку перевірки задекларований товар за артикулом 512044 не був задекларований в режимі реекспорту та не поміщений у інший митний режим.

Проведеною перевіркою документального підтвердження за даними первинних документів обліку ДП «ТК Стиль 2013», використання і поміщення у режим реекспорту або інший режим товару «тканина з синтетичних комплексних ниток, без покриття, не просочена, підкладочна, переплетіння саржеве, 100% поліестер, шир. 1,50 м, пов. щільн. 59г/м.кв, довжина 745 м.п. (1117х50 м.2)», митне оформлення якого проведено за МД ІМ 51 №102110000/2015/310272 ВІД 11.06.2015 року не встановолено.

ДК «ТК Стиль 2013» до перевірки надано копію Оборотно-сальдової відомості по рахунку 02 «активи на відповідальному зберіганні» субрахунку 022 «матеріали прийняті для переробки». За даними цього регістра позабалансового обліку матеріалів для переробки по Субконто склад, давальницька сировина «товар підкладочна тканина за артикулом 512044 не оприбутковувалась та не відпускалась у виробництво.

Таким чином, в ході проведеної перевірки встановлено невідповідність даних обліку давальницької сировини, а саме товару «тканина з синтетичних комплексних ниток, без покриття, не просочена, підкладочна, переплетіння саржеве, 100% поліестер, шир. 1,50 м, пов. щільн. 59г/м.кв, довжина 745 м.п. (1117х50 м.2)», митне оформлення якого проведено за МД ІМ 51 №102110000/2015/310272 ВІД 11.06.2015 року з даними задекларованими у митних деклараціях при оформленні товарів у відповідний митний режим.

Відповідно до ст.147 МК України переробка на митній території - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари підлягають встановленому законодавством порядку переробці без застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, за умови подальшого реекспорту продуктів переробки.

Згідно ст. 149 МК України - поміщення товарів у митний режим переробки на митній території допускається з письмового дозволу органу доходів і зборів за заявою власника цих товарів або уповноваженої ним особи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 151 МК України строк переробки товарів на митній території України встановлюється органом доходів і зборів у кожному випадку під час видачі дозволу підприємству, виходячи з тривалості процесу переробки товарів та розпорядження продуктами їх переробки. Зазначений строк обчислюється, починаючи з дня завершення митного оформлення органом доходів і зборів іноземних товарів для переробки. За заявою підприємства, якому видано дозвіл на переробку товарів, з причин, підтверджених документально, строк переробки товарів на митній території України продовжується зазначеним органом, але загальний строк переробки не може перевищувати 365 днів.

Як підставу для забезпечення позову суд першої інстанції в оскарженій ухвалі зазначив те, що судом встановлено, що 11 березня 2019 року на підставі оскаржуваної постанови відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови Чернігівської митниці ДФС від 20.02.2018 року, а тому подальші дії в рамках виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості можуть вплинути на майнові права у разі задоволення позовних вимог.

Погодитись з такими доводами суду першої інстанції колегія суддів не може з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 зазначеної норми закону визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до вимог чинного законодавства до вирішення справи по суті суд може застосувати заходи забезпечення позову. Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Згідно з нормами КАС України, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими ч. 2 ст. 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Крім того, колегія суддів зазначає, що рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання і такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Відповідно до ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не наведено жодного доводу стосовно того, що невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалюючи зазначене судове рішення суд взагалі не навів підстав для забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Чернігівської митниці ДФС.

Пункт 5 ч.1 ст.151 КАС України передбачає забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа чи іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У даному випадку, постанова хоча і є виконавчим документом у розумінні вимог закону, проте стягнення за цим документом не проводиться у безспірному порядку.

Крім того, колегія суддів вважає, що такої підстави для забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі оскаржуваної постанови ст. 151 КАС України взагалі не передбачає, оскільки стягнення виконавчою службою чи виконавцем здійснюється на підставі відповідної постанови про відкриття виконавчого провадження, тоді як така не є предметом даного судового розгляду.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не наведено підстав для вжиття заходів для забезпечення позову у рамках оскаржуваною постанови про накладення стягнення за порушення митних правил. Судом першої інстанції прийнято ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому ухвала є незаконною і підлягає скасуванню .

Оскільки позивачкою у заяві про забезпечення позову не наведено доводів, які б надали можливість забезпечити позов в рамках вимог чинного законодавства, колегія суддів вважає за необхідне у задоволенні заяви відмовити.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами протягом 10 днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 03.05.2019 року ухвалена з порушення норм матеріального і процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню з прийяттям постанови про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці ДФС задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 03.05.2019 року скасувати.

Ухвалити у справі постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Судя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Степанюк А.Г.