Справа № 309/282/17
Суддя: Бобрушко В. І.
Дата ухвалення: 2019-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/282/17
Провадження № 2-а/307/3/19
У Х В А Л А

05 липня 2019 року м.Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого Бобрушко В.І., при секретарі Ільницькій О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Кошелівської сільської ради про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тячівського районного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Кошелівської сільської ради про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позивач ОСОБА_1 заявив клопотання про забезпечення доказів шляхом витребування з Кошелівської сільської ради всіх рішень 5 сесії 7 скликання Кошелівської сільської ради, в тому числі за 4 квартал 2016 року, виклику всіх депутатів Кошелівської сільської ради.

Дослідивши матеріали справ, суд дійшов наступного висновку.

Порядок забезпечення доказів в адміністративному процесі регламентований приписами статей 114-116 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до статті 114 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Статтею 115 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Згідно із приписами статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, визначеному цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду. Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви. За результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення доказів, суд наголошує на її необґрунтованості, оскільки позивачем не наведено підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Тобто позивачем при поданні заяви про забезпечення доказів не зазначено підстав, з яких згідно із приписами статті 114 Кодексу адміністративного судочинства України допускається застосування інституту забезпечення доказів.

Натомість, зі змісту клопотання вбачається, що фактично позивач перекладає на суд свій обов`язок по збиранню і забезпеченню доказів у справі.

Порядок витребування доказів визначений у статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

При цьому, позивач ОСОБА_1 в поданій ним заяві про забезпечення доказів не зазначив, що він вживав самостійно заходи для отримання доказів, які просить витребуватиз Кошелівської сільської ради, неможливість самостійно надати такі докази.

А тому, суд вважає, що в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Кошелівської сільської ради про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 72, 77, 80, 114-117, 205, 248, 256, 294 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Кошелівської сільської ради про поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 10 липня 2012 року.

Головуючий: В.І. Бобрушко