Справа № 140/1305/19
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1305/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

при секретарі судового засідання Гринчук Я.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Цвілюх Н.А.,

розглянувши в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Лідер Авто Захід» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.11.2018 № та №,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Лідер Авто Захід» (далі ПП «Лідер Авто Захід», позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.11.2018 №, яким збільшено грошове зобов`язання за платежем акцизний податок з ввезених транспортних засобів (крім мотоциклів та велосипедів) в сумі 227 940,34 грн. та №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів на суму 45 588,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно та безпідставно за результатами проведеної документальної невиїзної перевірки (Акт від 16.10.2018 №21938/14-08/41202762) зроблені висновки про порушення товариством частини першої статті 257 Митного кодексу України (далі МК України), пункту 185.1 статті 185, статті 187, пункту 190.1 статті 190, статті 213, пункту 218.1 статті 218, підпункту 215,3,5-2 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України (далі ПК України) при митному оформлені ввезених на Україну транспортних засобів та винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Зокрема, позивач зазначає, що відповідач необгрунтовано та помилково зробив висновок про неправильне декларування позивачем дати першої реєстрації вантажних автомобілів, що поставлялися на адресу ПП «Лідер Авто Захід» згідно з умовами довгострокових зовнішньоекономічних контрактів. Вказує на те, що декларування транспортних засобів було здійснено на підставі наданих іноземними компаніями інвойсів та свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, де була зазначена інформація про дату виготовлення та дату першої реєстрації придбаних автомобілів.

З посиланням на статті 52, 248, частину першу статті 257 МК України, підпункт 14.1.251 пункту 14.1 статті 14 ПК України, пункт 8 наказу Державної митної служби України від 17.11.2015 №118 позивач вважає, що декларування було проведено правомірно, оскільки датою початку користування автомобілями, що використовувались, зазначено дату першої реєстрації, вказану в реєстраційних документах, виданих уповноваженими державними органами країни, в якій була проведена така реєстрація, які було долучено до митних декларацій.

За таких обставин, вважає, що відповідачем неправомірно збільшено суму акцизного податку на ввезені транспортні засоби та суму податку на додану вартість, просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 05.11.2018 № та №.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 23.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У відзиві на позовну заяву від 10.05.2019 представник відповідача позов не визнав, просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 05.11.2018 №, яким збільшено грошове зобов`язання за платежем акцизний податок з ввезених транспортних засобів (крім мотоциклів та велосипедів) в сумі 227 940,34 грн. та №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів на суму 45 588,08 грн.

Свою правову позицію обґрунтовує тим, що відповідно до інформації, отриманої від офіційних дилерів автомобілів марки «FIAT» та «OPEL» в Україні ТзОВ «Авторино» від 18.05.2018 та ТзОВ «Дженерал Авто Груп» від 09.07.2018 №86 автомобілі, що були ввезені позивачем на територію України, використовуються більше п`яти років, а, відтак, контролюючим органом за результатами проведеної перевірки на підставі підпункту 215.3.5-2 пункту 215.3 статті 215 ПК України правомірно здійснено оподаткування транспортних засобів з урахуванням ставки акцизного податку 0,8 EUR за 1 см3 об`єму циліндрів двигуна, як для вантажних автомобілів, що використовувались від 5 до 6 років.

Таким чином, використовуючи інформацію про дату першої реєстрацію транспортних засобів, надану офіційним дилером імпортованих автомобілів було встановлено, що строк експлуатації транспортних засобів на момент їх ввезення на митну територію України становив понад 5 років, що слугувало підставою для висновків про заниження позивачем ставки акцизного податку і, як наслідок, бази оподаткування податку на додану вартість.

Крім письмових доказів, поданих учасниками справи, на вимогу суду Територіальним сервісним центром Регіонального сервісного центру МВС у Івано-Франківській області надано фотокопії реєстраційних документів, виданих уповноваженими державними органами країни, в якій була здійснена попередня реєстрація, та які були підставою для першої реєстрації транспортного засобу FIAT DOBLO, кузов № НОМЕР_1 , який був імпортований ПП «Лідер Авто Захід» та Територіальним сервісним центром 4644 Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області реєстраційні документи, видані уповноваженими державними органами країни, в якій була здійснена попередня реєстрація, та які були підставою для першої реєстрації транспортного засобу OPEL MOVANO, кузов № НОМЕР_2 , який був імпортований ПП «Лідер Авто Захід».

В судових засіданнях представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у заявах по суті справи, та просить відмовити у його задоволенні.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 01.06.2017 між ПП «Лідер Авто Захід» та іноземною компанією «AUTOSCOUT 24 S.R.O» укладено міжнародний контракт 05/17-А24, згідно з умовами якого продавець (іноземна компанія) зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити згідно з інвойсами автомобілі легкові нові та вживані, вантажні автомобілі та сідельні тягачі нові та бувші у використанні, мікроавтобуси та автобуси нові та бувші у використанні, причіпи, напівпричіпи нові та бувші у використанні та ін. (а. с. 29-31).

Також, 03.07.2017 між ПП «Лідер Авто Захід» та іноземною компанією «SCANDIO IMPEX LIMITRD PARTNERSHIP» укладено міжнародний контракт №08/17-S, згідно з умовами якого продавець (іноземна компанія) зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити згідно з інвойсами автомобілі легкові нові та вживані, вантажні автомобілі та сідельні тягачі нові та бувші у використанні, мікроавтобуси та автобуси нові та бувші у використанні, причіпи, напівпричіпи нові та бувші у використанні та ін. (а. с. 32-34).

На виконання умов даних зовнішньоекономічних контрактів згідно з інвойсами №171021.1-SIL/LAZ від 21.10.2017 (а. с. 35), №170916.8- SIL/LAZ від 16.09.2017 (а. с. 37), №170704.25- SIL/LAZ від 04.07.2017 (а. с. 39), №170623.5-ASC/LAZ від 23.06.2017 (а. с. 41), на територію України було ввезені та проведено митне оформлення вантажних автомобілів:

- за МД №UA204010/2017/229700 від 23.10.2017, ввезено автомобіль вантажний марки «OPEL», модель «MOVANO», ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_2 . Згідно поданого свідоцтва про реєстрацію зазначеного в 44 графі митної декларації дата першої реєстрації автомобіля - 21.11.2012 (а. с. 36);

- за МД №UA204010/2017/225292 від 18.09.2017, ввезено автомобіль вантажний марки «OPEL», модель «VIVARO», ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_3 . Згідно поданого свідоцтва про реєстрацію зазначеного в 44 графі митної декларації дата першої реєстрації автомобіля -18.04.2013 (а. с. 38);

- за МД №UA204010/2017/217252 від 10.07.2017, ввезено автомобіль вантажний марки «OPEL», модель «VIVARO», ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_4 . Згідно поданого свідоцтва про реєстрацію зазначеного в 44 графі митної декларації дата першої реєстрації автомобіля - 22.08.2012 (а. с. 40);

- за МД №UA204010/2017/215593 від 27.06.2017, ввезено автомобіль вантажний марки «ФІАТ», модель «DOBLO», ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 . Згідно поданого свідоцтва про реєстрацію зазначеного в 44 графі митної декларації дата першої реєстрації автомобіля - 03.07.2012 (а. с. 42).

Як слідує з матеріалів справи, при митному оформленні транспортного засобу вантажного автомобіля «OPEL», модель «MOVANO», ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_2 нараховані та сплачені митні платежі: мито на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України (код платежу 021) в сумі 15 054,56 грн, акцизний податок з транспортних засобів (крім мотоциклів і велосипедів) (код платежу 085) із розрахунку 0,02 євро за сантиметр кубічний об`єму циліндрів двигуна в сумі 1 442,10 грн., податок на додану вартість з товарів, з товарів, ввезених на територію України в сумі 33 408,46 грн. (а. с. 36).

Розрахунок митних платежів проведено з врахуванням заявленої дати першої реєстрації транспортного засобу 21.11.2013 та з урахуванням курсу валют на дату складання митної декларації.

При митному оформленні автомобіля марки «OPEL», модель «VIVARO», ідентифікаційний номер (номер кузова) -W0LF7B1B6CV638215 нараховані та сплачені наступні митні платежі: мито на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України (код платежу 021) в сумі 9 461,87 грн., акцизний податок з транспортних засобів (крім мотоциклів і велосипедів) (код платежу 085) із розрахунку 0,02 євро за сантиметр кубічний об`єму циліндрів двигуна в сумі 1 251,75 грн., податок на додану вартість з товарів, з товарів, ввезених на територію України в сумі 21 066,45 грн. (а. с. 38).

Розрахунок митних платежів проведено з врахуванням заявленої дати першої реєстрації транспортного засобу 18.04.2013 та з урахуванням курсу валют на дату складання митної декларації (а. с. 38).

При митному оформленні автомобіля марки «OPEL», модель «VIVARO», ідентифікаційний номер (номер кузова) - W0LF7A1A6CV617857 нараховані та сплачені наступні митні платежі: мито на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України (код платежу 021) в сумі 8 903,28 грн., акцизний податок з транспортних засобів (крім мотоциклів і велосипедів) (код платежу 085) із розрахунку 0,02 євро за сантиметр кубічний об`єму циліндрів двигуна в сумі 1 184,93 грн., податок на додану вартість з товарів, з товарів, ввезених на територію України в сумі 19 824,21 грн. (а. с. 40).

Розрахунок митних платежів проведено з врахуванням заявленої дати першої реєстрації транспортного засобу 22.08.2012 та з урахуванням курсу валют на дату складання митної декларації.

При митному оформленні автомобіля марки «ФІАТ», модель «DOBLO», ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 нараховані та сплачені наступні митні платежі: мито на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України (код платежу 021) в сумі 3 043,79 грн., акцизний податок з транспортних засобів (крім мотоциклів і велосипедів) (код платежу 085) із розрахунку 0,02 євро за сантиметр кубічний об`єму циліндрів двигуна в сумі 796,92 грн., податок на додану вартість з товарів, з товарів, ввезених на територію України в сумі 12 943,29 грн. (а. с. 42).

Розрахунок митних платежів проведено з врахуванням заявленої дати першої реєстрації транспортного засобу 21.11.2013 та з урахуванням курсу валют на дату складання митної декларації.

Судом також встановлено, що в період з 12.09.2018 по 02.10.2018 ГУ ДФС у Волинській області проведена документальна невиїзна перевірка ПП «Лідер Авто Захід» дотримання вимог законодавства України в частині перевірки повноти нарахування та сплати митних платежів за окремими митними деклараціями, за результатами якої складено Акт від 16.10.2018 №21938/14-8/41202762 (далі Акт перевірки) (а. с. 14-19).

З матеріалів справи слідує, що перевіркою встановлено порушення вимог частини першої статті 257 МК України в частині заявлення недостовірних відомостей щодо транспортних засобів задекларованих за митними деклараціями МД №UA204010/2017/229700 від 23.10.2017, МД №UA204010/2017/225292 від 18.09.2017, МД №UA204010/2017/217252 від 10.07.2017, МД №UA204010/2017/215593 від 27.06.2017; пункту 185.1 статті 185, статті 187, пункту 190.1 статті 190, статті 213, пункту 218.1 статті 218, підпункту 215.3.5-2 пункту 215.3 статті 215 ПК України, у результаті чого занижено податкові зобов`язання, які підлягають перерахуванню до бюджету в розмірі 218 822,73 грн. в тому числі: акцизний податок з ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції), транспортних засобів (крім мотоциклів і велосипедів) в розмірі 182 352,27 грн., податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів в розмірі 36 470,46 грн. (а. с. 18).

На підставі Акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення рішення від 05.11.2018 №, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання за платежем акцизний податок з ввезених транспортних засобів (крім мотоциклів та велосипедів) в сумі 227 940,34 грн. та №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів на суму 45 588,08 грн. (а. с. 22, 23).

З матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржив вказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку, однак, рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 21.01.2019 №2872/6/99-99-11-06-03-25 скарга залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін (а. с. 25-26).

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з такого.

Як слідує із акту перевірки, відповідно до висновків контролюючого органу згідно з інформацією, отриманою на запит ГУ ДФС у Волинській області від офіційних дилерів автомобілів марки «FIAT» та «OPEL» в Україні ТзОВ «Авторино» від 18.05.2018 та ТзОВ «Дженерал Авто Груп» від 09.07.2018 №8, автомобілі, що були ввезені позивачем на територію України використовуються більше п`яти років (а. с. 49-53).

Вказаними листами ТзОВ «Авторино» та ТзОВ «Дженерал Авто Груп» повідомило, що останні є офіційними представниками автомобілів марки «FIAT» та «OPEL» в Україні, мають право використовувати спеціалізовані інформаційні системи виробника транспортних засобів з обмеженим доступом.

Враховуючи отримані документи дилерів, за результатами перевірки позивача, контролюючим органом було нараховано суму акцизного податку із ввезених на територію України підакцизних товарів транспортних засобів (крім мотоциклів та велосипедів) та податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів з урахуванням ставки 0,8 євро (для товарів за кодом згідно з УКТ ЗЕД 8704) за 1 сантиметр кубічний об`єму циліндрів двигуна як для вантажних автомобілів, що використовувались від 5 до 8 років.

Відносини, що виникають при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, регулюються нормами МК України та іншими нормативно-правовими актами з питань державної митної справи.

Згідно з частино першою статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною першою статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною першою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною п`ятою статті 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частини шостої статті 265 МК України декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

Частиною першою статті 266 цього ж Кодексу передбачено, що декларант зобов`язаний, зокрема, у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу (пункт 4); у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів (пункт 5).

Згідно із частинами першою та другою статті 293 МК України особою, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, є декларант. Особою, на яку покладається обов`язок із сплати донарахованих митних платежів податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки, є відповідний платник податків.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Частиною шостою статті 345 МК України, передбачено, що результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Згідно частиною другою статті 351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Частиною першою статті 352 МК України передбачено, що посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з приписами пункту статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 180.1 статті 180 цього ж Кодексу для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є, зокрема, будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України,

Пунктом 190.1 статті 190 ПК України визначено, що базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Пунктом 193.1. статті 193 ПК України передбачено, що ставки податку встановлюються від бази оподаткування в розмірі 20 відсотків

Згідно з пунктом 206.1 статті 206 ПК України під час ввезення товарів на митну територію України суми податку підлягають сплаті до державного бюджету платниками податку до/або на день подання митної декларації безпосередньо на єдиний казначейський рахунок, крім операцій, за якими надається звільнення (умовне звільнення) від оподаткування.

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 215.1 статті 215 цього ж Кодексу до підакцизних товарів належать, серед іншого, транспортні засоби для перевезення вантажів.

Пунктом 215.2 статті 215 ПК України передбачено, що ставки податку встановлюються цією статтею і є єдиними на всій території України.

Згідно з положеннями підпункту 215.3.5-2 пункту 215.3 статті 215 ПК України акцизний податок справляється з таких товарів та обчислюється за такими ставками: моторні транспортні засоби для перевезення вантажів, що використовувалися з кодом товару (продукції) згідно з УКТ ЗЕД 8704 22 99 00 за ставкою податку у твердій сумі з одиниці реалізованого товару (продукції) (специфічні) 0,026 євро за 1 сантиметр кубічний об`єму циліндрів двигуна.

При цьому передбачено, що ставки податку для транспортних засобів, що відповідають коду 8704 згідно з УКТ ЗЕД, застосовуються для автомобілів, що використовувалися з 5 до 8 років з коефіцієнтом 40 для автомобілів, що використовувалися понад 8 років з коефіцієнтом - 50.

Відповідно до підпункту 14.1.251 пункту 14.1 статті 14 ПК України транспортні засоби, що використовувалися, - це транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

Пунктом 7 розділу I Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 за №1428/11708, власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації - у разі потреби; ВМД (у разі транзиту ТЗ, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні); паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо; довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності). У випадках необхідності вирішення питань щодо визначення року виготовлення ТЗ, класифікації ТЗ згідно з УКТЗЕД, митної вартості або порушення справи про порушення митних правил посадова особа митного органу може вимагати деякі чи всі з перелічених документів: митні документи країни придбання ТЗ; сервісну книжку; експертний висновок; фотографії; технічну документацію.

Згідно з абзацом дев`ятим пункту 8 цього ж розділу, датою першої реєстрації ТЗ, який перебував у користуванні, є дата, зазначена в спеціальній графі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію), наприклад, паспорта німецького зразка, або дата видачі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію).

За правилами абзаців десятого-дванадцятого цього ж пункту, у разі відсутності даних про дату першої реєстрації, коли модельний чи календарний рік виготовлення ТЗ, зазначений в ідентифікаційному номері, збігається з роком початку його експлуатації, датою виготовлення вважати 1 січня року, зазначеного в ідентифікаційному номері ТЗ. Якщо встановлений за ідентифікаційним номером модельний рік виготовлення не збігається з роком початку експлуатації ТЗ, який зазначено в реєстраційному документі, й перевищує його, датою виготовлення вважати 1 липня зазначеного в реєстраційних документах року. Якщо встановлений за ідентифікаційним номером календарний або модельний рік виготовлення не збігається з роком початку експлуатації ТЗ, який зазначено в реєстраційному документі, і є меншим за нього, датою виготовлення вважати 1 січня календарного року, зазначеного в ідентифікаційному номері.

В силу вимог абзацу п`ятнадцятого цього пункту, датою початку користування ТЗ, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, уважається дата першої реєстрації ТЗ, визначена в реєстраційних документах, які видані вповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці ТЗ на постійній основі.

І лише у разі відсутності реєстраційних документів першої реєстрації ТЗ датою початку користування вважати перший день першого місяця року, зазначеного в ідентифікаційному номері ТЗ, а за відсутності в ідентифікаційному номері року виготовлення - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах (абзац шістнадцятий).

Судом встановлено, що для митного оформлення придбаних автомобілів, бувших у використанні, серед інших документів, позивачем були подані свідоцтва про реєстрацію ввезених транспортних засобів: «ФІАТ», модель «DOBLO», ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , дата першої реєстрації - 03.07.2012; «OPEL», модель «VIVARO», ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_4 , дата першої реєстрації - 22.08.2012; «OPEL», модель «VIVARO», ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_3 , дата першої реєстрації -18.04.2013; «OPEL», модель «MOVANO», ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_2 , дата першої реєстрації - 21.11.2012, що також підтверджується матеріалами справи, а саме листами Регіональних сервісних центрів України (а. с. 65-69, 77-91).

Слід зазначити, що вказані реєстраційні документи, згідно з якими здійснювалося митне оформлення автомобілів, в передбаченому законодавством порядку недійсними не визнані, а також відповідачем не спростовано їх належності, як доказу у справі.

Таким чином, відповідно до реєстраційних документів, на підставі яких здійснювалось митне оформлення автомобілів, з урахуванням дати їх ввезення на митну територію України строк їх експлуатації складав менше п`яти років.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, що єдиним документом, який слугував підставою для проведення перевірки та винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень були листи офіційних дилерів автомобілів марки «FIAT» та «OPEL» в Україні ТзОВ «Авторино» №46 від 18.05.2018 та ТзОВ «Дженерал Авто Груп» від 09.07.2018 №8 про те, що згідно з заводської бази OPEL дата виготовлення автомобіля «OPEL», модель «VIVARO», ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_4 є 20.01.2012, дата першої реєстрації 22.02.2012; дата виготовлення автомобіля «OPEL», модель «VIVARO», ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_3 20.07.2012, дата першої реєстрації 18.04.2013; дата виготовлення автомобіля «OPEL», модель «MOVANO», ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_2 26.06.2012, дата першої реєстрації 24.09.2012; дата виготовлення автомобіля «ФІАТ», модель «DOBLO», ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 04.05.2012, дата першої реєстрації 12.06.2012.

При цьому суд вказує на те, що дана інформація є спеціалізованою інформацією системи з обмеженим доступом для користування офіційними дилерами.

На переконання суду, листи офіційних дилерів автомобілів марки «FIAT» та «OPEL» в Україні ТзОВ «Авторино» №46 від 18.05.2018 та ТзОВ «Дженерал Авто Груп» від 09.07.2018 №8 щодо дати виготовлення та першої реєстрації, на які посилається відповідач, за відсутності документального підтвердження офіційними документами викладеної у них інформації та відсутності посилань на безпосередні джерела її отримання, не є достатньо вагомими доказами, які б спростовували відомості, що містяться у наданих платником податків документах та правомірності його дій.

Документом, в якому зазначається інформація про дату виготовлення та першу реєстрацію автомобіля, який підлягає митному оформленню, є відповідне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видане уповноваженим на те органом іноземної держави.

Позивачем до митного оформлення подано оригінали відповідних свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, в яких містилась відповідна інформація, яка пізніше ним була перенесена до відповідних митних декларацій.

Будь-яких даних про те, що вказані свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, подані позивачем є підробленими, відомості, які в них містяться не відповідають фактичним даним по цих автомобілях, свідоцтва видані не уповноваженими органами, ні в ході проведення перевірки, ні в ході судового розгляду справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведено.

Суд зазначає, що за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності даних, наведених у реєстраційних документах на автомобіль, що видані іноземним державним органом, контролюючий орган, у відповідності до вимог пункту 8 частини першої статті 336 МК України, повинен був звернутись до офіційних органів іноземних держав із запитами стосовно дати реєстрації автомобілів у зв`язку із такими розбіжностями у відомостях реєстраційного органу та офіційного дилера.

Однак, як встановлено судом, відповідач з такими запитами до іноземних державних органів не звертався.

Відтак, використана відповідачем інформація офіційного імпортера автомобілів «FIAT» та «OPEL» в Україні ТзОВ «Авторино» та ТзОВ «Дженерал Авто Груп» не є належним та допустимим доказом в розумінні положень КАС України.

Водночас суд зазначає, що склад правопорушення, передбаченого підпунктом 215.3.52 пункту 215.3 статті 215, абзаців першого та третього підпункту 214.1.2 пункту 214.1 статті 214 ПК України, полягає у неправильному визначенні грошового зобов`язання з акцизного податку та ПДВ при ввезенні на митну територію України моторних транспортних засобів для перевезення вантажів.

Системне тлумачення вказаних норм дозволяє прийти до висновку, що розмір акцизного податку та ПДВ, які нараховуються при митному оформленні вантажних моторних транспортних засобів на митну територію України, визначається з урахуванням задекларованої митної вартості і коду товару згідно з УКТ ЗЕД, а також строку попередньої експлуатації, встановлених на підставі документів, поданих до митного оформлення.

Оцінюючи обставини справи суд приходить до висновку, що позивачем під час процедури митного оформлення задекларовано митну вартість транспортного засобу і сплачено суму акцизного податку, виходячи із строку попередньої експлуатації такого автомобіля, встановленого на підставі первинних реєстраційних документів. Відтак, позивачем виконані митні і податкові зобов`язання під час здійснення митних процедур.

Сума ПДВ з товарів, ввезених на митну територію України, визначається на підставі положень пункту 190.1 статті 190 ПК України, з урахуванням розміру нарахованого і включеного до вартості товару акцизного податку. Відтак, збільшення грошового зобов`язання з ПДВ можливе за умови доведення податковим органом факту неправильного визначення акцизного податку.

Виходячи із змісту частини шостої статті 69 МК України, донарахування сум податкових зобов`язань після завершення процедури митного оформлення товарів, можливо виключно у разі умисного подання платником податків недостовірних документів або недостовірної інформацій під час митного оформлення.

У ході розгляду справи відповідачем належними та допустимими доказами цієї обставини доведено не було.

Відомості, зазначені у митних деклараціях позивачем щодо митного оформлення даних автомобілів відповідають наявним у нього правовстановлюючим документам на автомобілі (свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу), які підлягали митному оформленню.

Суд констатує недоведеність відповідачем наявності складу податкового правопорушення, покладеного в основу прийняття спірних податкових повідомлень-рішень і, як наслідок, безпідставне збільшення грошових зобов`язань з акцизного податку та податку на додану вартість.

З огляду на матеріали даної адміністративної справи, суд вважає, що позивачем доведено його добросовісність під час ввезення транспортних засобів на територію України та здійснення їх митного оформлення.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

При вирішенні наведеного спору суд враховує сформовану правову позицію Верховного Суду по аналогічній категорії справ, яка викладена в постановах від 03 квітня 2018 року в справі №К/9901/593/17, від 15 травня 2018 року в справі № 809/1459/17.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про відсутність у ГУ ДФС у Волинській області належних правових підстав для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та для збільшення сум грошових зобов`язань ПП «Лідер Авто Захід» зі сплати акцизного податку та з податку на додану вартість за ввезені на митну територію України транспортні засоби, тому податкові повідомлення-рішення були прийняті відповідачем протиправно і підлягають скасуванню, а позов - до задоволення.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 4102,94 грн., сплаченого згідно з квитанцією від 17.04.2019 №0.0..1 (а. с. 2).

Керуючись статтями 243, 245, 246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 05.11.2018 № та №.

Стягнути на користь Приватного підприємства «Лідер Авто Захід» (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Коперніка, будинок 25, квартира 10, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 102 (чотири тисячі сто дві) гривні 94 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський

Повне судове рішення складено 12.07.2019.