Справа № 440/1749/19
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1749/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якій просила суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 17 від 22 травня 2018 року про перерахунок пенсії позивача з 08 травня 2018 року зі зменшенням її відсоткового розміру на 10%;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" з травня 2018 року, виходячи з розміру пенсії 90% місячної суми місячної заробітної плати, на підставі довідки прокуратури області № 18-89вих14 від 07 березня 2014 року та здійснити відповідні виплати з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що у 2010 році їй призначено пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 90% місячної заробітної плати. Під час виконання рішення Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 537/4507/16-а відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 08 травня 2018 року з обмеженням розміру такої соціальної виплати 80% від місячної заробітної плати, що на переконання позивача порушує його право на належний соціальний захист та отримання пенсійних виплат у передбачених законодавством України розмірі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

01 липня 2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позов, у якому представник Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на те, під час виконання рішення Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 537/4507/16-а органом Пенсійного фонду здійснено перерахунок пенсії позивача з урахуванням максимального її розміру 80% місячної заробітної плати.

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 є пенсіонером, якому з 05 травня 2010 року призначена пенсія за вислугу років у порядку статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 90% місячної заробітної плати /а.с. 97/.

Позивач перебуває на обліку в Кременчуцькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області, що відповідачем не заперечується.

У 2016 році ОСОБА_1 звернулась до Крюківського районного суду м. Кременчука з позовною заявою до Кеменчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням підвищенням розміру заробітної плати у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 1013.

Судами першої та апеляційної інстанції позовні вимоги ОСОБА_1 у справі № 537/4507/16-а задоволено, у зв`язку із чим з 01 вересня 2016 року відповідачем перераховано пенсію позивача з урахуванням підвищення розміру місячної заробітної плати та виходячи з її розміру 90%.

Рішенням Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 537/4507/16-а рішення судів першої та апеляційної інстанції скасовано з тих підстав, що з дня застосування постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 (01 грудня 2015 року) та у зв`язку з набранням у подальшому чинності Законом України "Про прокуратуру" № 1697-VII, яким інакше врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за статтею 50-1 Закону України № 1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури. При цьому, питання щодо відсоткового розміру пенсії позивача не складало предмету розгляду справи № 537/4507/16-а, а відтак правова оцінка зазначеному питанню судами в межах розгляду такої справи не надавалась.

У листопаді 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про ознайомлення з матеріалами своєї пенсійної справи.

Під час вивчення документів пенсійної справи № 810217/01 позивачем виявлено, що 22 травня 2018 року Кременчуцьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області у зв`язку з допущеними помилками винесено рішення № 17 про зменшення відсоткового розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 80% від її місячної заробітної плати, визначеної на підставі довідки Прокуратури Полтавської області від 07 березня 2014 року № 18-89 вих 14 /а.с. 167/.

У листопаді 2018 року позивач звернулась до відповідача з вимогою про здійснення перерахунку пенсії, у якій вимагала здійснити перерахунок її пенсії з урахуванням відсоткового розміру пенсії на рівні 90% від місячної заробітної плати, тобто без обмеження її відсоткового розміру 80% місячної заробітної плати, визначеної на підставі довідки Прокуратури Полтавської області від 07 березня 2014 року № 18-89 вих 14.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 листом Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 19 листопада 2019 року № 415/К-14 ініціатора звернення повідомлено, що підставою для перерахунку пенсії від 22 травня 2018 року та її відповідного зменшення з 08 травня 2018 року на 10%, стало отримання органом Пенсійного фонду України рішення Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 537/4507/16-а.

Позивач не погодився з діями відповідача щодо перерахунку його пенсії з обмеженням її відсоткового розміру, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення прокурорів є Закон України "Про прокуратуру".

Законом України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ (в редакції, що діяла станом на дату виходу позивача на пенсію) передбачалось, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Матеріалами справи підтверджено, що 05 травня 2010 року позивачу призначено пенсію за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ в розмірі 84% від суми його місячної заробітної плати /а.с. 97/. У подальшому розпорядженням Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області відсотковий розмір пенсії ОСОБА_1 збільшено до 90% /а.с. 150/.

22 травня 2018 року під час виконання рішення Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 537/4507/16-а територіальний орган Пенсійного фонду здійснив перерахунок розміру пенсії позивача та зменшив його до 80% місячної заробітної плати, визначеної на підставі довідки Прокуратури Полтавської області від 07 березня 2014 року № 18-89 вих 14 /а.с. 167/.

На переконання суду під час перерахунку пенсії має застосовуватись норма, що визначає відсотковий розмір грошового забезпечення, яка діяла на день призначення пенсії.

Внесені в подальшому зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ щодо зменшення граничного розміру пенсії за вислугу років до 80%, а потім 70% та до 60% місячної заробітної плати не мають впливати на перерахунок вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії відрізняються за змістом і механізмом їх проведення.

Крім того, слід зазначити, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Таким чином, відповідачем неправомірно обмежено право позивача на отримання пенсії в розмірі 90% його місячної заробітної плати.

Зазначена позиція узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 686/12623/17 (провадження № К/9901/849/17).

Суд вважає необґрунтованими та відхиляє доводи відповідача про правомірність перерахунку пенсії позивача від 22 травня 2018 року, зумовленого отриманням рішення Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 537/4507/16-а, в результаті здійснення якого ОСОБА_1 з 08 травня 2018 року зменшено розмір пенсії за вислугу років до 80% її місячної заробітної плати, визначеної на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 07 березня 2014 року № 18-89 вих 14, з огляду на те, що предмет розгляду справи № 537/4507/16-а не складали правовідносини щодо відсоткового розміру пенсії позивача за вислугу років, а відтак правова оцінка зазначеній обставині судами не надавалась.

Проаналізувавши викладене суд дійшов висновку про те, що спірний перерахунок на підставі рішення Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 537/4507/16-а здійснений відповідачем за умови хибного розуміння та вибіркового тлумачення вищевказаного судового акта.

Отже, дії відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії позивача з 08 травня 2018 року виходячи з розміру його пенсії 80% місячної заробітної плати вчинені не на підставі, не у межах повноважень та у не спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача за вислугу років, призначеної відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", з 05 травня 2018 року, виходячи з розміру пенсії 90% від суми місячної заробітної плати, визначеної на підставі довідки прокуратури Полтавської області № 18-89вих14 від 07 березня 2014 року та здійснити її виплату з урахуванням фактично виплачених сум.

Разом із тим, не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення відповідача № 17 від 22 травня 2018 року про перерахунок пенсії позивача з 08 травня 2018 року зі зменшенням її відсоткового розміру на 10% з огляду на таке.

На переконання суду, відображений в електронній пенсійній справі позивача запис про наявність рішення Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 17 від 22 травня 2018 року не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки на вимогу суду сторонами не надано жодних доказів фактичного прийняття відповідачем індивідуального акта про відмову гр. ОСОБА_1 в перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання з 05 травня 2018 року.

Відтак, наявний в електронній пенсійній справі позивача запис № 17 від 22 травня 2018 року визнанню протиправним та скасуванню не підлягає, з огляду на що позовні вимоги в цій частині належить залишити без задоволення.

На переконання суду в спірних правовідносинах мала місце протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень у формі його пасивної поведінки, що вплинула на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної позивача.

За викладених обставин, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення на вимогу позивача перерахунку його пенсії з 05 травня 2018 року виходячи з розміру 90% від суми місячної заробітної плати, визначеної на підставі довідки прокуратури Полтавської області № 18-89вих14 від 07 березня 2014 року.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору загальному розмірі 384,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 243-246, 263, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Велика набережна, 9, м. Кременчук, Полтавська область, 39630, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо непроведення на вимогу ОСОБА_1 перерахунку її пенсії з 05 травня 2018 року виходячи з розміру 90% від суми місячної заробітної плати, визначеної на підставі довідки прокуратури Полтавської області № 18-89вих14 від 07 березня 2014 року.

Зобов`язати Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Велика набережна, 9, м. Кременчук, Полтавська область, 39630, ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) за вислугу років, призначеної відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", з 05 травня 2018 року, виходячи з розміру пенсії 90% від суми місячної заробітної плати, визначеної на підставі довідки прокуратури Полтавської області № 18-89вих14 від 07 березня 2014 року та здійснити її виплату з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Велика набережна, 9, м. Кременчук, Полтавська область, 39630, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.О. Чеснокова