Справа № 340/1112/19
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року м. Кропивницький справа № 340/1112/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Жука Р.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 )
до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (вул. Академіка Корольова, 26, м. Кропивницький, 25030, код ЄДРПОУ - 39767636)
провизнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

1) визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, площею 50 га, розташованої на території Кіровоградської області, Новомиргородського району, Канізької сільської ради, викладену у листі від 22.03.2019 № М-1207/0-1260/0/17-19;

2) зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, повторно розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, площею 50 га, розташованої на території Кіровоградської області, Новомиргородського району, Канізької сільської ради з урахуванням висновків суду, та прийняти законне та обґрунтоване рішення, яким надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою;

3) встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою (клопотанням) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, площею 50 га, розташованої на території Кіровоградської області, Новомиргородського району, Канізької сільської ради, яка перебуває у постійному користуванні ОСОБА_2 , згідно державного акта на право постійного користування землею серії НОМЕР_2 , виданого 26.01.2001 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №135. Листом від 22.03.2019 року №М-1207/0-1260/0/17-19 відповідачем відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою у зв`язку з відсутністю у представників повноважень щодо набуття прав на майно в інтересах довірителя. Позивачка наголошує на тому, що відмова відповідача є незаконною, оскільки заява від 22.02.2019 року подана до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області безпосередньо ОСОБА_1 , що підтверджується її підписом на заяві, а довіреність на представника у тексті заяви та додатках до неї не згадується.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 травня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву у якому заперечується проти задоволення адміністративного позову, оскільки позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Відповідач вказує, що під час розгляду заяви-клопотання було виявлено порушення порядку звернення до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, а саме: довіреність від 01.02.2019 року уповноважує ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представляти інтереси та вести справи в усіх судах загальної та спеціальної юрисдикції всіх інстанцій, однак не вказано, що вище перераховані особи мають право представляти інтереси в органах виконавчої влади. Тому у зв`язку з відсутністю повноважень представника, подані документи розглянуті не в повній мірі. Відповідач зазначає, що відповідно до позовної заяви не вбачається в чому саме та яке порушене право позивача, оскільки Головним управлінням чітко з посиланням на норми діючого законодавства подано обґрунтовану відповідь. Відповідач наголошує на тому, що оскаржуваний лист не є рішенням, а є лише інформаційним листом про обмін інформацією між позивачем та Головним управлінням, тому не може вважатися відмовою (а.с.37-39).

Заяв, клопотань від учасників процесу до суду не надходило. Інші процесуальні дії у справі не вчинялись.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд зазначає наступне.

22.02.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою (клопотанням) від 22.02.2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, площею 50 га, розташованої на території Кіровоградської області, Новомиргородського району, Канізької сільської ради, яка перебуває у постійному користуванні ОСОБА_2 , згідно державного акта на право постійного користування землею серії НОМЕР_2 , виданого 26.01.2001 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №135 (а.с.13, 40).

До заяви (клопотання) додано: графічні матеріали на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; копію паспорта та ідентифікаційного номера; погодження землекористувача; довідку про розмір середньої частки (паю) по Канізькій сільській раді; довідку про відсутність на земельній ділянці нерухомого майна; копію статуту ФГ "Власенки"; копію свідоцтва про реєстрацію юридичної особи ФГ "Власенки"; копію виписки з ЄДРПОУ про ФГ "Власенки"; копію довідки про взяття на облік платника податків ФГ "Власенки"; копію наказу про призначення голови ФГ "Власенки"; рішення про приватизацію земельних ділянок членами ФГ "Власенки"; копію договору оренди ФГ "Власенки"; копію свідоцтва про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб`єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість (а.с.14-29, 41-42, 45-48).

Листом від 22.03.2019 р. №М-1207/0-1260/0/17-19 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для задоволення її заяви у зв`язку з відсутністю повноважень представників за довіреністю від 01.02.2019 р. реєстраційний №45 щодо набуття права власності на майно в інтересах довірителя, оскільки довіреністю передбачено обмеження щодо представництва інтересів у частині розпорядження майном та представництво інтересів лише з питань, пов`язаних із захистом охоронюваних законом прав, представники не мають повноваження з питань реалізації довірителем повноважень щодо набуття права власності на майно (земельну ділянку) в порядку, визначеному статтями 116,118, 121 Земельного кодексу України (а.с.30-31, 49-50).

У відзиві на позовну заяву відповідач наголошує на тому, що лист від 22.03.2019 р. № М-1207/0-1260/0/17-19 не є рішенням, а є лише інформаційним листом про обмін інформацією між позивачем та Головним управлінням, тому не може вважатися відмовою.

Згідно з п.123 Типової інструкції з діловодства в територіальних органах Держгеокадастру, затвердженої наказом Держгеокадастру від 15.10.2015 р. №600 (далі за текстом - Типова інструкція) службові листи складаються з метою обміну інформацією між установами як: відповіді про виконання завдань, визначених в актах органів державної влади, дорученнях вищих посадових осіб; відповіді на запити, звернення; відповіді на виконання доручень установ вищого рівня; відповіді на запити інших установ; відповіді на звернення громадян; відповіді на запити на інформацію; ініціативні листи; супровідні листи.

Зважаючи на зміст зазначеного листа суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою такий лист не може вважатися службовим листом з метою обміну інформації в розумінні п.123 Типової інструкції та підлягає оцінці як дії Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної для ведення фермерського господарства, в розмірі частки (паю), оскільки в ньому зазначено про відсутність правових підстав для задоволення відповідної заяви.

Більш того, суд враховує, що відповідачем не надано іншого рішення, прийнятого за результатами розгляду заяви (клопотання) ОСОБА_1 від 22.02.2019 року.

Згідно з ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до п."б" ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

При цьому, з огляду на зміст пп."в" ч.3 ст.116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

На підставі п."а" ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району.

Відповідно до ч.1, 2 ст.13 Закону України "Про фермерське господарство" від 19.06.2003 р. №973-ІV члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Водночас частина 3 статті 13 зазначеного Закону визначає, що дія частин першої та другої цієї статті не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай).

Аналогічні норми визначені у ст.ст.31, 32 Земельного кодексу України.

Згідно з ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

З огляду на п.1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. №15 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Відповідно до п.7 зазначеного Положення Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з п.1 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 р. №308 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Тобто у даному випадку суб`єктом, уповноваженим на розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.6, 7 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, ч.7 ст.118 Земельного кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для відмови у надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Як встановлено судом, у листі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 22.03.2019 року №М-1207/0-1260/0/17-19 не наведено жодної з підстав для відмови визначених ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

Натомість лист від 22.03.2019 року №М-1207/0-1260/0/17-19 містить посилання на відсутність повноважень представників за довіреністю від 01.02.2019 року реєстраційний №45 щодо набуття прав на майно в інтересах довірителя, оскільки довіреністю передбачено обмеження щодо представництва інтересів у частині розпорядження майном та представництво інтересів лише з питань, пов`язаних із захистом охоронюваних законом прав, представники не мають повноваження з питань реалізації довірителем повноважень щодо набуття права власності на майно (земельну ділянку) в порядку, визначеному статтями 116,118, 121 Земельного кодексу України.

Суд враховує, що заява (клопотання) ОСОБА_1 від 22.02.2019 року підписана особисто заявником, а не її представниками. До того ж, довіреність від 01.02.2019 року реєстраційний №45 відсутня в переліку документів, які додані до заяви (клопотання) від 22.02.2019 року.

Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області безпідставно вдалося до аналізу та оцінки документа, який не стосується питання надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі частки (паю).

Окрім того, суд зауважує, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області дійшло помилкових висновків за результатами аналізу та оцінки довіреності від 01.02.2019 року реєстраційний №45.

Так, відповідно до довіреності від 01.02.2019 року, посвідченої державним нотаріусом Новомиргородської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області та зареєстрованої в реєстрі за №45 ОСОБА_1 надала повноваження ОСОБА_3 та/або ОСОБА_4 та/або ОСОБА_5 , зокрема, представляти її інтереси та вести від її імені справи з усіма необхідними повноваженнями (крім розпорядження майном та коштами) в усіх без обмеження органах, установах, підприємствах, організаціях, їх структурних підрозділах та територіальних органах незалежно від їх форм власності, підпорядкування та організаційно-правової форми, як недержавних, так і державних (у тому числі органах нотаріату) - включаючи Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, структурні підрозділи та територіальні органи, бюро технічної інвентаризації та органи реєстрації права власності на нерухоме майно, на поштових відділеннях, в органах місцевого самоврядування, комісіях з усіх питань, пов`язаних із захистом її охоронюваних законом прав (а.с.43-44).

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ч.9 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Таким чином, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є набуттям права власності на земельну ділянку. Більш того, набуття права власності на майно не є розпорядженням таким майном в розумінні ст.319 Цивільного кодексу України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачці у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, площею 50 га, розташованої на території Кіровоградської області, Новомиргородського району, Канізької сільської ради, яка перебуває у постійному користуванні ОСОБА_2 , згідно державного акта на право постійного користування землею серії НОМЕР_2 , виданого 26.01.2001 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №135, Головне управління Держземагентства у Кіровоградській області діяло не у межах повноважень, не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України та не обґрунтовано.

За таких умов позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування відмови Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, площею 50 га, розташованої на території Кіровоградської області, Новомиргородського району, Канізької сільської ради, викладену у листі від 22.03.2019 р. №М-1207/0-1260/0/17-19 та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, площею 50 га, розташованої на території Кіровоградської області, Новомиргородського району, Канізької сільської ради з урахуванням висновків суду та прийняти законне та обґрунтоване рішення, підлягають задоволенню.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та об`єктивному дослідженні.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішення питань щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою належить до виключної компетенції відповідача.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень в межах такої перевірки.

У відповідності з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 р. під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21.05.2013р. №21-87а13, а згідно з статтею 244-2 КАС України суд зобов`язаний привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частини зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Суд враховує, що приймаючи рішення про відмову у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на предмет дотримання вимог законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, відповідач як суб`єкт владних повноважень повинен неухильно дотримуватися принципу належного урядування.

Так, у п.70 рішення Європейського суду з прав людини «Рисовський проти України» від 20.10.2011 р. Суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Складовими принципу належного урядування є ефективність та результативність сутність яких полягає у тому, щоб усі процедури спрямовувалися на досягнення результату, який задовольняє потреби суспільства.

Отже, зважаючи на принцип належного урядування, суд враховує, що вказуючи підстави, які обумовили прийняття рішення про відмову, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області зобов`язане було зазначити вичерпний перелік підстав для відмови, що не відповідають вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Водночас суд наголошує на тому, що під час повторного розгляду заяви ОСОБА_1 відповідач не може відмовляти у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з тих самих підстав, що вказані у листі від 22.03.2019 року №М-1207/0-1260/0/17-19 та за результатами повторного розгляду заяви повинен оцінити всі подані матеріали і прийняти рішення, з урахуванням висновків суду, зроблених у даній справі.

Також суд зауважує, що під час повторного розгляду заяви позивача та дотримуючись порядку надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, встановленого ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, відповідач, за умови встановлення відсутності підстав для відмови у наданні такого дозволу (якими є невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку), повинен за заявою позивача прийняти рішення про надання такого дозволу. Натомість відмовляючи у наданні дозволу відповідач зобов`язаний навести усі підстави для відмови з посиланням на норми законодавства, якими такі підстави встановлені.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн. (а.с.2).

З огляду на викладене суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати (судовий збір) в розмірі 768,40 грн. за рахунок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зважаючи на те, що рішення суду зобов`язує відповідача - суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, суд вважає за необхідне встановити відповідачу строк для подання звіту про виконання постанови - один місяць з дня набрання законної сили рішенням суду.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297, 382 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити частково.

2.Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, площею 50 га, розташованої на території Кіровоградської області, Новомиргородського району, Канізької сільської ради, викладену у листі від 22.03.2019 № М-1207/0-1260/0/17-19.

3.Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, повторно розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, в розмірі земельної частки (паю), за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, площею 50 га, розташованої на території Кіровоградської області, Новомиргородського району, Канізької сільської ради з урахуванням висновків суду, та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

4.У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

5.Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) понесені нею судові витрати (судовий збір) у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26).

6.Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області подати звіт про виконання рішення суду у строк - один місяць з дня набрання чинності рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №340/1112/19.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя

Кіровоградського окружного

адміністративного суду Р.В. Жук