Справа № 826/1277/18
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 липня 2019 року

м.Київ

справа №826/1277/18

адміністративне провадження №К/9901/18775/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача: Желтобрюх І.Л.,

суддів: Білоуса О.В., Блажівської Н.Є.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у справі № 826/1277/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "А.В.С." до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування вимоги та рішення,-

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2019 року до Верховного Суду надійшли матеріали касаційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у справі № 826/1277/18, предметом розгляду якої є правомірність податкової вимоги ГУДФС у місті Києві від 22 грудня 2017 року № 129205-17 та рішення від 22 грудня 2017 року № 129205-17 про опис майна у податкову заставу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року, позовні вимоги ТОВ "А.В.С." було задоволено.

Відповідач із зазначеними судовими рішеннями не погодився, оскаржив їх у касаційному порядку. У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить ухвалені ними судові рішення скасувати і прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

При вирішенні питання про наявність підстав до відкриття касаційного провадження за означеною скаргою, Верховний Суд виходить з такого.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-VIII.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Тобто, особи, які беруть участь у справі, можуть скористатися правом на їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених процесуальним законом випадках.

Як вбачається з матеріалів справи, відкриваючи провадження у даній справі суд першої інстанції відніс таку до категорії справ незначної складності та дійшов висновку про можливість її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 2 статі 333 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Так, задовольняючи позовні вимоги ТОВ "А.В.С.", суди попередніх інстанцій виходили з того, що податковим органом як суб`єктом владних повноважень не доведено наявність у товариства податкового боргу та, як наслідок, правомірність оскаржуваної вимоги та наявність підстав для застосування податкової застави.

Правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів.

Доводи касаційної скарги податкового органу зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судами попередніх інстанцій. При цьому, відповідно до частини другої статті 341 КАС України питання оцінки доказів знаходиться поза межами касаційного перегляду справи.

Передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткові обставини, за яких судові рішення у справі незначної складності підлягають касаційному оскарженню, судом також не встановлені.

Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 12, 328, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у справі № 826/1277/18.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: І.Л. Желтобрюх

Судді: О.В. Білоус

Н.Є. Блажівська