Справа № 520/9233/18
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 р. Справа № 520/9233/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Хромих М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2019 року по справі № 520/9233/18

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_2 ( далі позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до суду з адмінітративним позовом до Гоовного управління ДФС у Харківській області ( далі ГУ ДФС в Харківській обл. , відповідач) в якому просив скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській обл. від 03.08.2018 року № 003408/1309 за формою "Ф", яким визначено суму податкового зобов`язання в розмірі 46822,40 грн. за платежем: податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб за податковий період: 2017 рік; від 03.08.2018 №003407/1309 за формою "Ф", яким визначено суму податкового зобов`язання в розмірі 28225,13 грн. за платежем: податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб за податковий період: 2016 рік; від 03.08.2018 №003406/1309 за формою "Ф", яким визначено суму податкового зобов`язання в розмірі 12495,73 грн. за платежем: податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб за податковий період: 2015 рік; від 03.08.2018 №003405/1309 за формою "Ф", яким визначено суму податкового зобов`язання в розмірі 8374,40 грн. за платежем: податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб за податковий період: 2017 рік; від 03.08.2018 №003404/1309 за формою "Ф", яким визначено суму податкового зобов`язання в розмірі 5048,19 грн. за платежем: податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб за податковий період: 2016 рік; від 03.08.2018 №003403/1309 за формою "Ф", яким визначено суму податкового зобов`язання в розмірі 2234,92 грн. за платежем: податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб за податковий період: 2015 рік, як такі, що суперечить вимогам чинного законодавства України; судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2019 відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

Не погодившись з даним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2019 та ухвалити постанову , якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що ГУ ДФС у Харківській обл. прийнято податкові повідомлення рішення від 03.08.2018 якими йому визначено податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об*єктів нежитлової нерухомості. Даний податок нарахований на два об*єкти нежитлової нерухомості, що перебувають у власності позивача, які були придбані на підставі відповідних договорів купівлі-продажу. За технічною документацією та призначенням ці об*єкти є будівлями промисловості. Відповідачем при розрахунку податку були застосовані ставки оподаткування як на будівлі торгівельні. Апелянт зазначив, що жодна норма Податкового кодексу не пов*язує визначення об*єкту як торгівельні будівлі із переданням його в оренду.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2019 без змін. Зазначив, що у разі, якщо промислова будівля належить не промисловому підприємству, то в такому випадку будівля є об*єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та податок повинен нараховуватись та сплачуватись на загальних підставах відповідно до норм чинного законодавства. На думку відповідача податок за 2016 рік нараховано правомірно, оскільки у разі, якщо сільська, селищна, міська рада або рада об*єднаних територіальних громад , створених згідно з законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов`язковими згідно з нормами податкового кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок.

12.04.2019 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху в зв*язку з несплатою судового збору.

26.04.2019 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду відкрито провадження по справі.

22.05.2019 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду закінчено підготовку до розгляду та призначено справу у відкритому судовому засіданні на 17.06.2019.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судовим розглядом були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

На підставі договору купівлі-продажу від 24.04.2009 року позивачу на праві приватної власності належить нежитлова будівля літ. "Б-1" загальною площею 120,1 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 мбуд.22-Б, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.22-27,28).

На підставі договору купівлі-продажу від 24.04.2009 року позивачу на праві приватної власності належить нежитлові будівлі: літ. "Б-1" - цегла, загальною площею 1017,2 кв.м, літ. "А-2"-цегла, загальною площею 446,0 кв.м. які розташовані у АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.29,30-32).

03 серпня 2018 року ГУ ДФС у Харківській обл. на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст. 54 Податкового кодексу України ( далі ПК України) та відповідно до пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України прийняті податкові повідомлення-рішення:

- №003406/1309, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами за 2015 рік у розмірі 12495,73 грн. (а.с. 13);

- №003407/1309, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами за 2016 рік у розмірі 28225,13 грн. (а.с. 14);

- №003408/1309, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами за 2017 рік у розмірі 46822,40 грн. (а.с.15);

- №003403/1309, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами за 2015 рік у розмірі 2234,92 грн. (а.с.16);

- №003404/1309, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами за 2016 рік у розмірі 5048,19 грн. (а.с.17);

- №003405/1309, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами за 2017 ріку розмірі 8374,40 грн. (а.с. 18).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було правомірно та обґрунтовано нараховано позивачу суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб.

Колегія суддів з даними висновками суду першої інстанції погоджується частково та зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює ПК України, яким,зокрема, визначено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 266.2 статті 266 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (підпункт 266.1.1 пункт266.1статті 261 ПК України ).

Відповідно до положень підпунктів 266.3.1 та 266.3.2 статті 266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Враховуючи положення вище зазначених правових норм колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який є власником об`єктів оподаткуванню, а саме нежитлових будівель.

Пунктом 265.1 ст. 265 та пунктом 10.1 статті 10 ПК України передбачено, що податок на майно, складовою якого є податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є місцевим податком, специфіка якого полягає в тому, що такий податок встановлюють місцеві ради відповідно до вимог та в межах, визначених ПК України.

Відповідно до пп. 12.4.3 п.12.4 ст. 12 ПК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад щодо податків та зборів належить до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їхніх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке має наслідком зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набуває чинності з початку бюджетного періоду.

Харківською міською радою 4 сесії 6 скликання від 12.01.2011 за №126/11 було прийнято рішення «Про врегулювання питання справляння податків на території міста Харкова відповідно до Податкового кодексу України».

Рішенням 36 сесії 6 скликання від 21.02.2015 №1793/15 «Про внесення змін до рішення 4 сесії Харківської міської ради №126/11 «Про врегулювання питання справляння податків на території міста Харкова відповідно до Податкового кодексу України» затверджено Положення про податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, у м. Харкові. Пунктом 6.2 встановлено ставка податку для об*єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних і юридичних осіб, встановлюється у розмірах згідно додатку 1 до цього Положення.

Нежитлові будівлі, як об`єкт оподаткування підпадають під визначення Положення як «Будівлі промислові та склади», розташовані в зоні 4, оподатковується за ставками з 01.01.2015 у відсотках від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м. в розмірі 0,5%, та відповідно до ставками з 01.01.2016 у відсотках від мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв. м. в розмірі 0,5%.

Тобто за 2015 ставка за 1 кв. м. для 4 зони розташування становить 6,39 грн/кв.м.

Податок на нерухоме майно позивача, відмінне від земельної ділянки по об`єкту, розташованому в АДРЕСА_1 , площею 261,7 кв. м. становить 1672,26 (261,7 кв.м. х 6,39 грн). Як наслідок податкове повідомлення-рішення від 03.08.2018 за №003403/1309 підлягає частковому скасуванню на суму 562,66 грн (2234,92 грн 1672,26 грн).

По об*єкту розташованому в м. Харкові вул.. Достоєвського 18-Б загальною площею 1463,2 кв.м. податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки складає 9349,84 грн (1463,2 кв.м х 6,39 грн). Податкове повідомлення-рішення від 03.08.2018 №003406/1309 підлягає частковому скасуванню на суму 3145,89 грн (12495,73грн 9349,84 грн).

За 2016 рік ставка за 1 кв. м. для 4 зони розташування становить6,89 грн/кв.м. (0,5% х 1378 грн).

Податок на нерухоме майно позивача, відмінне від земельної ділянки по об`єкту, розташованому в АДРЕСА_1 , площею 261,7 кв. м. становить 1803,11 грн (261,7 кв.м. х 6,89 грн). Як наслідок податкове повідомлення-рішення від 03.08.2018 за №003404/1309 підлягає частковому скасуванню на суму 3245,08 грн (5048,19 грн 1803,11 грн).

По об`єкту розташованому в м. Харкові АДРЕСА_2 Достоєвського 18-Б загальною площею 1463,2 кв.м. податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки складає 10081,44 грн (1463,2 кв.м х 6,89 грн). Податкове повідомлення-рішення від 03.08.2018 №003407/1309 підлягає частковому скасуванню на суму 18143,69 грн (28225,13грн 10081,44 грн).

Харківською міською радою 11 сесії 7 скликання прийнято рішення №542/17 від 22.02.2017 «про місцеві податки і збори у м. Харкові» п. 2.1 встановлено ставки та пільги з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно з додатком 1 цього рішення.

Пунктом 1 Додатку 1 зазначеного рішення визначено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних і юридичних осіб, встановлюється у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного року за 1 кв. м бази оподаткування.

Згідно п.5 Додатку 1 до вище зазначеного рішення, ставка податку для об`єктів нерухомості, що перебувають у власності фізичних і юридичних осіб встановлено для будівель промисловості та склади 0,25%.

З урахуванням зазначено, слідує, що ставка за 1 кв.м. у 2017 році становить 8,00 грн (0,25% х320,00 грн (мін. заробітна плата).

Тобто, податок на нерухоме майно позивача, відмінне від земельної ділянки по об`єкту, розташованому в АДРЕСА_1 , площею 261,7 кв. м. становить 2093,60грн (261,7 кв.м. х 8,00 грн). Як наслідок податкове повідомлення-рішення від 03.08.2018 за №003450/1309 підлягає частковому скасуванню на суму 6280,80 грн (8374,40 грн 2093,60 грн).

По об`єкту розташованому в м. Харкові АДРЕСА_1 18-Б загальною площею 1463,2 кв.м. податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки складає 11705,60 грн (1463,2 кв.м х 8,00 грн). Податкове повідомлення-рішення від 03.08.2018 №003408/1309 підлягає частковому скасуванню на суму 35116,80 грн (46822,40 грн 11705,60 грн).

Посилання податкового органу на правомірне застосування ставок податку за 2015, 2016 та 2017 роки колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки будь яких доказів, що об`єкти нежитлової нерухомості, які знаходяться у власності позивача та згідно технічних паспортів є виробничим цехом, складом-майстернею, віднесено до будівель торгівлі чи приміщення які здаються в оренду відповідачем до суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб*єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 2 статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 4 даної статті передбачено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Враховуючи те, що відповідач, в обґрунтування відзиву на позовну заяву, навів мотиви застосування ставок оподаткування на об*єкти, як на будівлі торгівельні, виходячи з того, що дані об`єкти передані в оренду, проте судом першої інстанції оцінка даним доводам надана не було, колегія суддів вважає за необхідне надати оцінку правомірності застосування ставок оподаткування, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, дотримання принципу верховенства права.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно усталеною практикою Європейського суду з прав людини принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені доводи відповідача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі вище викладеного колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 139 КАС України.

Враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача в сумі 997 грн 38 коп. за подачу апеляційної скарги та 664 грн 92 коп. за подачу позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2019 по справі № 520/9233/18 скасувати.

Ухвалити постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області про визначення суми податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб:

№ 003408/1309 від 03.08.2018 в сумі 35116 грн. 80 коп.

№ 003407/1309 від 03.08.2018 в сумі 18143 грн. 69 коп.

№ 003406/1309 від 03.08.2018 в сумі 3145 грн. 89 коп.

№ 003405/1309 від 03.08.2018 в сумі 6280 грн. 80 коп.

№ 003404/1309 від 03.08.2018 в сумі 3245 грн. 08 коп.

№ 003403/1309 від 03.08.2018 в сумі 562 грн. 60 коп.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, код 39599198) судовий збір за подання апеляційної скарги на користь ОСОБА_2 в сумі - 997 грн. 38 коп., за подання позовної заяви - 664 грн. 92 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Любчич
Судді(підпис) (підпис) О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Постанова складена в повному обсязі 12.07.2019