Справа № 1.380.2019.001198
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/4322/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.

позивач: не з`явився

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року про відмову у відкритті провадження у справі №1.380.2019.001198 за адміністративним позовом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі,-

суддя в 1-й інстанції - Лунь З.І.,

час ухвалення рішення - 20.03.2019 року,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,-

В С Т А Н О В И В:

15 березня 2019 року позивач - Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного звернулася в суд з позовом до відповідача - ОСОБА_1 та просила стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 12190,44 грн..

20 березня 2019 року ухвалою Львівського окружного адміністративного суду відмовив у відкриття провадження в адміністративний справі.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивач - Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року про відмову у відкритті провадження та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що справи щодо відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням у вищих навчальних закладах, потрібно розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, з однієї сторони, та відповідачем, з іншої сторони, укладено контракт, предметом якого є проходження військової служби (навчання) в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 24 жовтня 2018 року №134-КС (по особовому складу) із солдатом ОСОБА_1 розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних силах України курсантами вищого військового навчального закладу через небажання продовжувати навчання, відраховано з числа курсантів та звільнено з військової служби у запас.

Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 24 жовтня 2018 року №273 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 виключено із списків особового складу Національної академії та знято з усіх видів забезпечення, зобов`язано відшкодовувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії в сумі 15363,21 грн..

Курсантом ОСОБА_1 частково відшкодовано заборгованість у сумі 3172,77 грн., пов`язані з його утриманням, однак несплаченою залишається заборгованість в сумі 12190,44 грн., що підтверджується довідкою помічника начальника Національної академії з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби №109 від 28 лютого 2019 року.

З огляду на вказані вище обставини, Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного звернулася в суд з позовом про стягнення вищезазначених витрат.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що позов про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки укладений контракт не містить ознак адміністративного договору, а Національна академія у цих правовідносинах не виступає суб`єктом владних повноважень.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інcтанції, колегія суддів виходить з наступного.

Стаття 124 Конституції України закріплює, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Це означає, що право особи на звернення до суду не може бути обмеженим. Тобто, юрисдикція виникає там, де є спір про право. Предметом юрисдикції є суспільні відносини, які виникають у зв`язку з вирішенням спору. Поняття юрисдикції безпосередньо пов`язано з процесуальним законодавством.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За визначенням, наведеним в статті 4 КАС України:

- адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт перший частини першої);

- публічно-правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт другий частини першої);

- суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої).

Згідно ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Колегія суддів звертає увагу, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень. Водночас, участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Проте, не кожен спір за участю суб`єкта владних повноважень є публічно-правовим.

Статтею 19 Цивільно-процесуального кодексу України (у редакції на час постановлення оскарженої ухвали) визначено компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається з матеріалів справи, підставами та предметом позову Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 є невиконання відповідачем вимог контракту щодо відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі. Однак, колегія суддів вважає, що укладений контракт між Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та ОСОБА_1 не містить ознак адміністративного договору, оскільки у цих правовідносинах позивач не виступає суб`єктом владних повноважень, а відносини сторін контракту ґрунтуються на юридичній рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності.

Таким чином колегія суддів вважає, що позов про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 14 березня 2018 року у справі № 461/5577/15-ц.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстави вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись, ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст.ст. 322, 325, 329 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року про відмову у відкритті провадження у справі №1.380.2019.001198 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді М. А. Пліш
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 12.07.2019.