Справа № 120/624/19-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/624/19-а Головуючий суддя 1-ої інстанції -

Вільчинський Олександр Ванадійович

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

16 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Моніча Б.С. Охрімчук І.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницької митниці ДФС на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року (повний текст рішення складено 07.05.2019р. у м.Вінниці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницької митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Вінницької митниці ДФС просив суд: визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 26.12.2018 №UA401010/2019/00004; визнати протиправним та скасувати рішення Вінницької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 09.01.2019 №UA401000/2019/000003/1. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем не доведено наявність у нього обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості товарів за першим методом, натомість наданими позивачем до митної декларації документами підтверджується заявлена митна вартість транспортного засобу. Зазначене, на переконання позивача, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем транспортного засобу та протиправність прийнятого Вінницькою митницею ДФС рішення про коригування митної вартості.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 26.12.2018 №UA401010/2019/00004.

Визнано протиправним та скасовано рішення Вінницької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 09.01.2019 №UA401000/2019/000003/1.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці ДФС сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1536,80 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Вінницька митниця Державної фіскальної служби України звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову. В апеляційній скарзі зазначає, що за поданою позивачем до митного оформлення ЕМД №11А401010/2018/046390 від 26.12.2018 спрацювала АСАУР (автоматизована система аналізу та управління ризиками), якою сформовано форми контролю за декількома кодами. В процесі здійснення митного контролю, встановлено, що заявлена сума транспортних витрат не підтверджена жодним документом та до митної вартості товару не включені витрати на страхування, яке на території ЄС є обов`язковим для транспортних засобів, що пересуваються своїм ходом по шляхах загального користування. Декларанту було запропоновано надати додаткові документи, що підтверджують митну вартість товару: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованим експертними організаціями, копію МД країни відправлення (Швеції); інші документи за власним бажанням декларанта.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначає, що позивачем подано усі належні документи для митного оформлення товару, які дають змогу встановити митну вартість товару.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 26.11.2018 ОСОБА_1 придбав у нерезидента транспортний засіб - легковий автомобіль марки "BMW", модель "X1", 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , який був в експлуатації та вартість якого на дату придбання становила 128 000 шведських крон (у тому числі ПДВ 25 600 крон), що підтверджується рахунком-фактурою 37 та квитанцією країни придбання № від 26.11.2018.

З метою здійснення митного оформлення зазначеного автомобіля представник позивача товариство з обмеженою відповідальністю "КАСТОМС КЛІРЕНС КАМПАНІ" (декларант) звернувся до Вінницької митниці з електронною митною декларацією N2401010/2018/046390, в якій митна вартість була визначена за ціною договору (контракту).

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості автомобіля та обраного методу її визначення декларант надав митному органу разом з декларацією такі документи: договір купівлі-продажу (інвойс) № 37 від 26.11.2018; декларацію про походження товару №18РL402010Е1227305 від 17.12.2018; акт проведення огляду (перегляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA20903/2018/73196 від 18.12.2018; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №6 від 03.12.2018; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 29.11.2018; договір про надання послуг митного брокера 01/12/613 від 17.12.2018; платіжне доручення про сплату митних та інших платежів №790 від 26.12.2018; сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UA.009/67829-18$; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару; копію митної декларації країни відправлення № 17РL411020Е0015197 від 19.07.2017.

За поданою до митного оформлення декларацією від 26.12.2018 спрацювала автоматична система аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР), якою сформовано форми контролю за такими кодами: 103-2, 105-2, 106-2, 111-5, 210-1, 801-1, 911-1 з наступним формулюванням: "Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу ДФС для визначення МВ за VIN-кодами: НОМЕР_1 , валюта - EUR, вартість - 15750".

З мотивів використання декларантом документально не підтверджених відомостей для визначення митної вартості автомобіля, Вінницька митниця 09.01.2019 відмовила у митному оформленні (випуску) товарів, про що прийняла картку відмови №UA401010/2019/00004 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA401000/2019/000003/1, відповідно до якого визначила митну вартість імпортованого автомобіля за другим методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів) у розмірі 161 805,40 шведських крон, що становило 15750,00 євро.

Не погодившись із такими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що подані позивачем документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Приписами частини першої статті 51 Митного кодексу України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (ч.2 ст.52 МК України).

Згідно із частинами першою-третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до частин другої-третьої статті 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Нормами частин першої-третьої статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами першою-другою статті 57 вказаного Кодексу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до частин першої, другої статті 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися органом доходів і зборів при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

При обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів орган доходів і зборів повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів.

Орган доходів і зборів зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до митного органу для підтвердження заявленої фактурної вартості транспортного засобу було надано: договір купівлі-продажу (інвойс) № 37 від 26.11.2018; декларацію про походження товару № 18РL402010Е1227305 від 17.12.2018; акт проведення огляду (перегляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA20903/2018/73196 від 18.12.2018; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №6 від 03.12.2018; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 29.11.2018; договір про надання послуг митного брокера 01/12/613 від 17.12.2018; платіжне доручення про сплату митних та інших платежів №790 від 26.12.2018; сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UA.009/67829-18$; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару; копію митної декларації країни відправлення № 17РL411020Е0015197 від 19.07.2017.

За умовами договору купівлі-продажу № 37 від 26.11.2018 вартість придбаного автомобіля фактично оплачена карткою в сумі 103900 шведських крон. Автомобіль придбано для експорту, без гарантії. Продаж автомобіля оподатковується ПДВ. Ціна без ПДВ складає 103900 шведських крон.

Підтвердженням такої оплати, окрім договору купівлі-продажу є, також, квитанція Swedbank від 26.11.2018 про сплату на користь RIDDERMARK SLAGSTA (реєстраційний номер ) коштів в сумі 128000 (у тому числі ПДВ 25600 крон) шведських крон.

Крім того, факт придбання позивачем автомобіля та сплати ним зазначеної в договорі ціни (разом з ПДВ) підтверджується електронним листом уповноваженої особи RIDDERMARK BIL SLAGSTA Дамір Єгіч , згідно з яким останній підтверджує придбання позивачем транспортного засобу ВМW X1 з номерним знаком НОМЕР_2 за 128000 шведських крон та зазначає, що в ціну придбання включений ПДВ, який буде повернутий позивачу після реєстрації транспортного засобу в Україні та надіслання відповідних документів RIDDERMARK BIL AB.

Таким чином, заявлена позивачем митна вартість автомобіля підтверджується належними документами відповідно до частини другої статті 53 МК України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем було надано всі необхідні документи, які містили всі реквізити, необхідні для ідентифікації придбаного позивачем транспортного засобу.

Таким чином, відповідач не довів наявність у Митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості транспортного засобу.

Згідно з ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Вінницької митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 липня 2019 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Моніч Б.С. Охрімчук І.Г.