Справа № 580/892/19
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/892/19 Суддя (судді) першої інстанції: В.П. Тимошенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання розглянути по суті скаргу, -

В С Т А Н О В И В:

Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просив:

1) визнати протиправним та скасувати наказ МЮУ від 11.09.2018 №3257/7 "Про відмову у задоволенні скарги Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради від 13.08.2018 №4642-01-3 без розгляду її по суті";

2) зобов`язати Міністерство юстиції України розглянути по суті скаргу Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради від 13.08.2018 №4642-01-3.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, 03 липня 2018 року державним реєстратором виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Цьопою Богданом Анатолійовичем прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №41876912, за яким зареєстровано право власності на нежитлові будівлі загальною площею 75,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 . Підстава: виникнення права власності: технічний паспорт на нежитлові будівлі, серія та номер: 02-20-03-18, виданий 20.03.2018, видавник: фізична особа-підприємець Іванюта А.В. ; наказ про присвоєння та зміну нумерації будинків та споруд на території м . Черкаси, серія та номер: 167, виданий 14.03.2018, видавник: Департамент архітектури та містобудування.

13 серпня 2018 року позивач звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, в якому просить скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича № 41876912 від 03.07.2018 про державну реєстрацію прав, яким зареєстровано право власності на нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101). Скарга обґрунтована тим, що рішення про державну реєстрацію права власності прийнято з порушенням встановленого законодавством порядку та без належних правових підстав. Зокрема, серед підстав прийняття рішення про державну реєстрацію права власності відсутні відомості про прийняття об`єкта до експлуатації. Заявник зазначає, що наказ Департаменту архітектури та містобудування №167 від 14.03.2018 про присвоєння та зміну нумерації будинків та споруд на території м. Черкаси Департаментом не видавався та є підробленим. До Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради не надходили звернення від ОСОБА_1 щодо присвоєння нумерації нежитловим будівлям по АДРЕСА_1 .

Наказом Міністерства юстиції України від 11.09.2018 №3257/7 відмовлено у задоволенні скарги Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради від 13.08.2018 №4642-01-3 без розгляду її по суті у зв`язку з тим, що скарга оформлена без дотримання вимог частини п`ятої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме: додані до скарги копії документів не засвідчені в установленому порядку. Підстава: висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 03.09.2018 за результатами розгляду скарги Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради від 13.08.2018 №4642-01-3, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 16.08.2018 №16433-26-18.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку про те, що рішення Міністерства юстиції України про відмову у задоволенні скарги позивача від 13.08.2018, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.10.2017 року за № 4642-01-3, оформлене наказом Міністерства юстиції України № 3257/7 від 11.09.2018 є протиправним та таким, що винесене без з`ясування всіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, аргументуючи свою позицію наступним.

Повноваження Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно визначаються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV (з наступними змінами та доповненнями), а також постановою Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25.12.2015 року № 1127 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги:

- на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

- на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі по тексту - Порядок № 1128) відповідно до якого, для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом

Згідно з п. 3 Порядку № 1128 розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено, яка подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов`язкові відомості та документи, що долучаються до скарги, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та/або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Така скарга у день її надходження реєструється суб`єктом розгляду скарги відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах.

Відсутність обов`язкових відомостей у скарзі та документів, що долучаються до скарги, передбачених Законами, не є підставою для відмови у її реєстрації.

Згідно п.5 Порядку № 1128 перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення:

1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб`єкта розгляду скарги (належний суб`єкт розгляду скарги);

2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення;

3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб`єкта розгляду скарги.

Згідно з п.8 Порядку № 1128 під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує:

1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження;

2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах;

3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Відповідно до ч.5 ст.35 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити:

1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником;

2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується;

3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника;

4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Частиною 6 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про: відмову у задоволенні скарги; задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення.

Водночас, Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті (п. 1 ч. 8 ст. 37 Закону №1952-IV).

Колегією судді встановлено, що в скарзі позивача зазначено, що рішення про державну реєстрацію прийнято на підставі «Наказу про присвоєння та зміну нумерації будинків, споруд та території м. Черкаси, серія та номер: 167, виданий 14.03.2018, видавник Департамент архітектури та містобудування». Водночас, Департаментом архітектури та містобудування Черкаської міської ради даний наказ не видавався та є підробленим.

Крім того, як вбачається зі скарги від 13.08.2018 №4642-01-3, у ній визначено, що додатками до скарги були: витяги з Державного реєстру речових прана нерухоме майно про реєстрацію права власності №129545170 від 03.07.2018; «підроблений» наказ Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради від 14.03.2018 №167, накази Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради від 13.03.2018 №2419-а, від 19.03.2018 №2420-а, від 24.10.2017 №92, від 06.11.2017 №97; заява про кримінальне правопорушення від 13.08.2018 №4638-01-21; оригінал витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Колегія суддів звертає увагу, що установа має право засвідчувати копії документів, що створюються в ній, за винятком копій документів, які відповідно до законодавства потребують засвідчення в нотаріальному порядку. Копія документа повинна відповідати оригіналу, тобто повністю відтворювати інформацію оригіналу і всі його зовнішні ознаки або їх частину.

Позивачем у скарзі та доданих до неї документах чітко зазначено причину невиконання вимог щодо не засвідчення у встановленому законом порядку копії документів.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Міністерство юстиції України протиправно відмовило у задоволенні скарги позивача від 13.08.2018 з наведених підстав.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.