Справа № 825/1602/17
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/1602/17 Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Файдюка В.В., Ганечко О.М.,

за участю секретаря: Рагімової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області третя особа: Великозагорівська сільська рада Борзнянського району Чернігівської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила:

- визнати дії відповідача щодо відмови у наданні їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності орієнтовною площею до 2, 00 га для надання у власність для ведення особистого селянського господарства, що є землями сільськогосподарського призначення, розташованої на території Великозагорівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, яка викладена у відповіді від 11.05.2017 № Ш-8834/0-4186/6-17, незаконними;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути її заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності орієнтовною площею до 2, 00 га для надання у власність для ведення особистого селянського господарства, що є землями сільськогосподарського призначення, розташованої на території Великозагорівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області від 12.04.2017;

- зобов`язати відповідача надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності орієнтовною площею до 2, 00 га для надання у власність для ведення особистого селянського господарства, що є землями сільськогосподарського призначення, розташованої на території Великозагорівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, графічні матеріали якої додано до заяви від 12.04.2017.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у наданні ОСОБА_3 дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Великозагорівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, викладену у листі від 11 травня 2017 року № Ш-8834/0-4186/6-17.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 12 квітня 2017 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Великозагорівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області.

У задоволенні решти позовним вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, Позивач та Відповідач подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року та Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, а ОСОБА_2 просить задовольнити її адміністративний позов у повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2018 року постанову суду першої інстанції скасовано в частині відмови у задоволенні позову і ухвалено нове судове рішення про задоволення позову. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області надати ОСОБА_3 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності орієнтовною площею до 2,00 га для надання у власність для ведення особистого селянського господарства, що є землями сільськогосподарського призначення, розташованої на території Великозагорівської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області, графічні матеріали якої додано до заяви від 12 квітня 2017 року. В решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області звернулось із касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 12 лютого 2019 року касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області - задоволено частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2018 року скасовано в частині позовних вимог ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про зобов`язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки державної власності та направлено справу у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В решті постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 7 лютого 2018 року - залишено без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 жовтня 2016 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки державної власності орієнтовною площею 2,00 га, яка знаходиться на території сільської ради, для ведення особистого селянського господарства.

Листом від 04 листопада 2016 року № Ш-20530/0-5541/6-16 Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області повідомило позивача про відсутність можливості розглянути вказану заяву по суті та прийняти відповідне рішення, оскільки згідно інформації, наданої Відділом Держгеокадастру у Борзнянському районі, та листа Великозагорівської сільської ради від 12 жовтня 2016 року № 349 сільська рада відмовляє у наданні згоди на отримання земельної ділянки.

Великозагорівська сільська рада зазначила, що постійна комісія із земельних питань заперечує передачу на правах власності ОСОБА_1 земельної ділянки, зазначеної в схемі, орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства у зв`язку з тим, що позивач не відноситься до соціальної сфери села. Комісія вважає, що переважне право на надання земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства мають жителі села, які відносяться до соціальної сфери села населених пунктів Великозагорівської сільської ради.

22 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку орієнтовною площею 2,00 га, яка знаходиться на території Великозагорівської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 26 грудня 2016 року № 25-21344/14.16.сг ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, однак під час виготовлення документів із землеустрою з`ясувалось, що земельна ділянка зареєстрована за іншою особою.

12 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення іншої земельної ділянки у власність у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га на території Великозагорівської сільської ради.

Листом від 11 травня 2017 року № Ш-8834/0-4186/6-17 Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області повідомило позивача про відсутність підстав для надання дозволу, оскільки відповідно до інформації, наданої відділом у Борзнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, земельна ділянка, з приводу якої вона зверталась, включена в межі земельного масиву, який відповідно до рішення 6 сесії 7 скликання від 17 червня 2016 року № 87-6/VII Великозагорівської сільської ради зарезервований для надання земельних ділянок громадянам взамін вилучених земель у власників земельних часток (паїв), на території яких розташовані землі історико-культурного призначення (кургани).

ОСОБА_1 звернулась до виконуючого обов`язки начальника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області зі скаргою на відмову, викладену у листі від 11 травня 2017 року № Ш-8834/0-4186/6-17.

Листом від 16 серпня 2017 року № Ш-21029/0-11047/6-17 Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області повідомлено ОСОБА_1 про те, що з метою поновлення прав громадян на землю, порушення яких відбулось не з їх вини, та відповідно до доручення Віце-прем`єр-міністра - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08 жовтня 2014 року № 37732/0/1-14 стосовно врахування позиції органів місцевого самоврядування щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності, відсутні правові підстави для надання дозволу на розроблення документації із землеустрою. Земельна частка (пай) № НОМЕР_1 площею 4,01 га, власник якої невідомий, відноситься до категорії нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв).

Вказана відмова стала підставою для звернення із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

У відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частини друга статті 116 Земельного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно із частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, суд першої інстанції вірно вказав, що Земельним кодексом України визначені вичерпні підстави відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Встановлено, що Управління відмовило в наданні зазначеного вище дозволу позивачу мотивуючи тим, що земельна ділянка, з приводу якої звертається позивач, включена в межі земельного масиву, який відповідно до рішення 6 сесії 7 скликання від 17.06.2016 № 87-6/VII Сільської ради зарезервований для надання земельних ділянок громадянам взамін вилучених земель у власників земельних часток (паїв), на території яких розташовані землі історико-культурного призначення (кургани).

В обґрунтування вищенаведених своїх тверджень відповідач посилається на: доручення Віце-прем`єр-міністра - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 08.10.2014 № 37732/0/1-14 стосовно врахування позиції органів місцевого самоврядування щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності; наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04.06.2015 № 95, яким затверджено Порядок взаємодії між територіальними органами Держгеокадастру/Держземагентства під час реалізації повноважень з передачі земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування (на безконкурентних засадах) для всіх потреб та наказ Державного агентства земельних ресурсів України «Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014» № 328 від 15.10.2014.

Так, згідно п.1 Наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.08.2015 № 352 визнано таким, що втратив чинність наказ Держгеокадастру від 04.06.2015 № 95 «Про деякі питання взаємодії між територіальними органами Держгеокадастру/Держземагентства під час розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності», що унеможливлює застування вищевказаного нормативно-правового акту до спірних правовідносин.

Аналізуючи Наказ Державного агентства земельних ресурсів України «Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014» № 328 від 15.10.2014, суд першої інстанції вірно вказав, що відповідно до п. 2.3 рішення від 14.10.2014 № 2/1 «Про обов`язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності», у разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, відмовляти заявникові у задоволенні відповідного клопотання.

Єдині підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності визначено Земельним кодексом України, а саме частиною 7 статті 118 та частиною 3 статті 123 Земельного кодексу України.

З приводу доручення Віце-прем`єр-міністра - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, суд першої інстанції також, вірно зазначає, що воно не є джерелом права, має рекомендаційний характер, а тому повинно застосовувались з обов`язковим врахуванням вимог статей 118 та 123 Земельного кодексу України.

Доказів обґрунтованості резервування для вказаних потреб земельного масиву саме в розмірі 32,5 га відповідачем та третьою особою надано не було.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Управлінням неправомірно, з порушенням вимог статей 118 та 122 Земельного кодексу України було відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території сільської ради, а тому позовні вимоги в частині визнання незаконною відмову відповідача у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства та зобов`язання Управління повторно розглянути заяву позивача від 12.04.2017, підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всі наведені апелянтами доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Файдюк В.В.

Суддя Ганечко О.М.

Повний текст постанови виготовлено - 11 липня 2019 року.