Справа № 637/508/19
Суддя: Тордія Е. Н.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 637/508/19, 2-а/637/5/1915.07.19
РІШЕННЯ

Іменем України

9 липня 2019 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Тордія Е.Н. секретар судових засідань - Сергієнко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т.Шевченкове Харківської області адміністративну справу №637/508/19 (2-а/637/5/19) за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділення поліції Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області в особі лейтенанта поліції Філоненко Максима Юрійовича, третя особа: Шевченківське відділення поліції Куп`янського ВП ГУНП в Харківській обалсті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28 квітня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Шевченківського відділення поліції Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області в особі лейтенанта поліції Філоненко Максима Юрійовича, третя особа: Шевченківське відділення поліції Куп`янського ВП ГУНП в Харківській обалсті про скасування постанови серія ДПО18 № 174954 від 28 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпроАП.

Позов обґрунтовано тим, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі він 28 квітня 2019 року о 10 год. 36 хв., керував автомобілем «DAEWOO SENS » державний номерний знак НОМЕР_1 , поза межами населеного пункту з вимкненим ближнім світлом фар, чим порушив п. 9.8. ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпроАП, та на нього накладено адміністративне стягнення в розмірі 425.00 грн. Порушення полягало у не ввімкненні ближнього світла фар автомобіля поза межами населеного пункту, що підпадає під порушення п. 9.8 ПДР. Зазначив, що постанова не містіть відомості : по за межами якого населеного пункту він їхав. Пояснив, що після зупинки працівниками поліції , і враховуючи технічні вади автомобіля, ним негайно було увімкнено ближній світ фар. Також зазначив , що відповідний знак , що населений пункт закінчився був відсутній.

Зауважив що , відповідальність за ч.2 ст.122 КУпроАП передбачена за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку, а його транспортний засіб рухався виключно прямо.

Таким чином вважає,що його дії працівниками поліції були неправильно кваліфіковані , у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню, а справа про притягнення до адміністративної відповідальності закриттю.

В судове засідання позивач не з`явився надав до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, просив скасувати постанову щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, так як вона є незаконною т а провадження у справі закрити.

Відповідач та представник третьої особи в судові засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином належним чином. Заперечення (відзиву) проти позову не надали. Поважної причини неявки суду не повідомили. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані суду докази, дійшов наступного.

Судом встановлено, що 28 квітня 2019 року інспектор СРПП Шевченківскього ВП Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області Філоненко М.Ю. виніс постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 174954 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпроАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425.00 грн.

Згідно постанови ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «DAEWOO SENS », реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі, поза межами населеного пункту не ввімкнув ближнє світло фар, чим порушив п. 9.8 ПДР.

Не погоджуючись із зазначеною постановою інспектора, позивач звернувся з даним позовом до суду про її скасування.

У відповідності до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 статті 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 9.8. розділу 9 ПДР передбачено, що під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях.

З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Згідно з п.1.10 ПДР денні ходові вогні зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби. Денні ходові вогні це зовнішні світлові прилади. За Правил дорожнього руху вони є попереджувальним сигналом. Вимоги до їх ввімкнення містяться в розділі 9 ПДР Попереджувальні сигнали, а не в розділі 19 ПДР Користування зовнішніми світловими приладами.

Таким чином, системний аналіз вказаних правових норм, на переконання суду, дає підстави для висновку, що вимога про ввімкнення у період з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних засобах під час руху поза населеними пунктами денних ходових вогнів або ближнього світла фар стосується вимог ПДР щодо попереджувальних сигналів.

Суд зазначає, що увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальним сигналом, передбаченим п. 9.1 розділу 9 Попереджувальні сигнали Правил дорожнього руху, відповідно до якого попереджувальними сигналами є: сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою; звукові сигнали; перемикання світла фар; увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби; увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда; увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

Відповідно до пункту 9.2 розділу 9 Попереджувальні сигнали ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед початком руху і зупинкою; перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Разом із тим, диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку, тобто у разі порушення п. 9.2 ПДР, чого у даному випадку встановлено не було.

Твердження відповідача, яке викладене в постанові про те, що у вказаній ситуації позивачем допущено порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.122 КУпАП, суд не приймає до уваги, оскільки

постанова не містить відомостей поза межами якого населеного пункту позивач при початку руху не вимкнув ближнього світла фар, також не надано відповідних доказів ,що позивач саме почав рух , а не рухався у відповідному напрямку. Відповідачем у оскаржуваній постанові зазначено порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, передбачене пунктом 9.8 розділу 9 Попереджувальні сигнали, натомість, як вже зазначалось, порядок користування зовнішніми освітлювальними приладами встановлено розділом 19 ПДР, про порушення вимог якого суб`єкт владних повноважень не зазначає.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі інспектором в оскаржуваній постанові, а саме: порушення позивачем вимог п. 9.8 ПДР - поза межами населеного пункту рухався з вимкненими фарами ближнього світла, не може бути кваліфіковане за ч. 2 ст. 122 КУпроАП.

При цьому суд звертає увагу на те, що приписами ст. 125 КУпроАП передбачено відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених ст.ст. 121 - 128, ч. 1 і 2 ст. 129, ст.ст. 139 і 140 цього Кодексу.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах згідно до ч 1 ст. 9 КАС України здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст. 9 КАС України передбачено ,що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього кодексу , в межах позовних вимог.

Таким чином, невірна кваліфікація дій позивача, безумовно, свідчить про протиправність ухваленого відповідачем рішення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними та такими ,що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 9, 10, 12, 19, 20, 72-77, 90, 94, 132-139, 143, 192, 193, 210, 211, 229, 241-246, 257, 258, 262, 268 КАС України, ч.2 ст. 122 , 125 КУпроАП суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Шевченківського відділення поліції Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області в особі лейтенанта поліції Філоненко Максима Юрійовича, третя особа: Шевченківське відділення поліції Куп`янського ВП ГУНП в Харківській обалсті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі- задовольнити.

Скасувати постанову (серія ДПО18 № 174954 від 28 квітня 2019 року) про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425.00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ч 2

ст. 122 КУпроАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили післяз акінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляд усправи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складанн повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ