Справа № 361/3665/17
Суддя: Дутчак І. М.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 361/3665/17
провадження № 2-а/361/11/19
РІШЕННЯ

Іменем України

30 травня 2019 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретарів: Пальчак Р.Р., Срібної Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі Броварське ОУПФУ), у якому, враховуючи збільшення позовних вимог (а. с. 1-3, 82-83), просив:

1) визнати протиправними дії/бездіяльність Броварського ОУПФУ щодо відмови йому здійснити перерахунок пенсійних виплат відповідно до ст. 22 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у розмірі 110 % трьох з половиною мінімальних пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, згідно із ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з часу набуття ним права на такий перерахунок, починаючи з 26 березня 2007 року встановлення йому ІІ групи інвалідності;

2) зобов`язати Броварське ОУПФУ здійснити йому зазначений перерахунок пенсійних виплат з часу набуття ним права на такий перерахунок, тобто з 26 березня 2007 року;

3) визнати протиправними дії/бездіяльність Броварського ОУПФУ за відмову надати йому довідку про недоотримані ним суми пенсійних виплат за весь час отримання пенсії;

4) зобов`язати Броварське ОУПФУ надати йому довідку про розмір грошових коштів, які він недоотримав за весь час отримання пенсійних виплат;

5) визнати протиправними дії/бездіяльність Броварського ОУПФУ за порушення Закону України Про звернення громадян при розгляді його заяви від 07 грудня 2016 року та відмову надати йому вмотивовану і обґрунтовану відповідь на цю заяву, надання недостовірних даних у відповіді, неповідомлення способу оскарження прийнятого рішення, відмову запросити його на розгляд заяви;

6) зобов`язати Броварське ОУПФУ надати відповідь на заяву від 07 грудня 2016 року відповідно до Закону України Про звернення громадян та запросити його на розгляд вказаної заяви;

7) зобов`язати Броварське ОУПФУ компенсувати йому завдані матеріальні збитки в розмірі 100000 грн. та стягнути з відповідача кошти в розмірі 100000 грн. за відмову здійснити перерахунок пенсійних виплат протягом тривалого часу;

8) зобов`язати Броварське ОУПФУ компенсувати йому моральну шкоду в розмірі 100000 грн., завдану не проведенням перерахунку пенсійних виплат і не наданням належної відповіді на звернення, та стягнути з відповідача на його користь кошти в розмірі 100000 грн.;

9) зобов`язати відповідача надати йому та суду звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що з 26 березня 2007 року він є інвалідом війни ІІ групи безстроково, має право на пільги, встановлені Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, право на отримання пенсії по інвалідності згідно із ст. 22 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, право на пільги та переваги встановлені законодавством СРСР для інвалідів Великої Вітчизняної війни, передбачені міждержавною угодою Угода про взаємне визнання пільг і гарантій для учасників та інвалідів Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій на території інших держав, сімей загиблих військовослужбовців, яка набрала чинності 27 червня 1996 року.

Також він відноситься до постраждалих від аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 3), був відселений із території зони безумовного (обов`язкового) і гарантованого добровільного відселення у 1990 році, тому має право на пільги, передбачені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У зв`язку з неправомірним нарахуванням йому пенсії, судами неодноразово приймалися рішення щодо протиправності дій Броварського ОУПФУ, на даний час існує заборгованість по виплаті йому пенсії в розмірі 37947 грн., тому довіри до відповідача він не має.

07 грудня 2016 року він звернувся до Броварського ОУПФУ із заявою про здійснення йому перерахунку пенсійних виплат, у зв`язку зі зміною законодавства та просив запросити його на розгляд даної заяви.

У відповіді від 19 грудня 2016 року, яку він отримав 23 грудня 2016 року, відповідач відмовився здійснити йому перерахунок пенсійних виплат без жодних обґрунтувань, надав йому інформацію про те, яким чином зараз нараховується пенсія, на розгляд вказаної вище заяви його не запросив.

01 січня 2016 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення від 15 липня 2015 року № 614-VIII, яким внесено зміни у ст. 51 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, зокрема, ст. 51 цього Закону доповнено частиною третьою такого змісту: Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

У зв`язку з наведеним, він звернувся до відповідача Броварського ОУПФУ та просив здійснити йому перерахунок пенсійних виплат з дати виникнення права на такий перерахунок пенсії, тобто з моменту встановлення йому 26 березня 2007 року ІІ групи інвалідності.

Проте, Броварське ОУПФУ не визнає Законів України, при нарахуванні йому пенсійних виплат відповідач керується постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, здійснити перерахунок пенсійних виплат відмовився, довідку про суму недоотриманих ним пенсійних виплат йому не надав, незважаючи на існування заборгованості, запросити його на розгляд поданої заяви відмовився, способу оскарження такого рішення не повідомив.

Позивач посилався на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2011 року у справі № 2а-1322/10 визнано неправомірними дії відповідача та зобов`язано його здійснити перерахунок пенсійних виплат відповідно до вимог ст. 22 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у розмірі 110 % трьох з половиною мінімальних пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, і додаткової пенсії як постраждалому від Чорнобильської катастрофи (категорії 3) у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком. Рішенням Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2013 року збільшено строк перерахування цих виплат.

Відповідно до вказаних судових рішень відповідачем здійснено перерахунок пенсійних виплат та встановлено, що його заборгованість по виплаті пенсії становить 37987 грн. 86 коп.

Рішенням Київського апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2014 року змінено спосіб виконання постанови цього ж суду від 01 червня 2011 року у справі № 2а-1322/10 шляхом стягнення з Броварського ОУПФУ на його користь коштів у зазначеному розмірі. Тому на даний час існує заборгованість по пенсійним виплатам, однак відповідач довідку про суму заборгованості по виплаті пенсії йому не надав.

Лист відповідача від 19 грудня 2016 року на заяву від 07 грудня 2016 року не містить жодної відповіді на його питання, зокрема, не повідомлено про розмір заборгованості по пенсії, не наведено підстав відмови йому у здійсненні перерахунку пенсії, не зазначено з якого часу він не отримував належну суму пенсії. Дана відповідь не відповідає вимогам Закону України Про звернення громадян, не містить вмотивованої відповіді на питання та способу оскарження прийнятого відповідачем рішення. На розгляд поданої ним вказаної вище заяви його всупереч вимогам даного Закону не запросили без жодних на те правових підстав.

В обґрунтування вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди позивач посилався на те, що через зловживання посадовими особами Броварського ОУПФУ службовими обов`язками, перешкоджання в отриманні ним тривалий час належної суми пенсії йому завдано матеріальних збитків, що призвело до погіршення стану здоров`я через нестачу коштів на лікування, належне харчування, що підтверджується неодноразовим його стаціонарним лікуванням, якого у разі отримання ним гідного розміру пенсії відповідно до законодавства можливо було уникнути, чого відповідачем не забезпечено. Розмір матеріальних збитків завданих відповідачем відмовою нарахувати йому належні пенсійні виплати становить 100000 грн.

В обґрунтування вимог щодо відшкодування відповідачем моральної шкоди у такому ж розмірі 100000 грн., позивач зазначав, що через дискримінацію за соціальним походженням, введенням в оману наданням недостовірної інформації, а також неотриманням тривалий час належної йому суми пенсії, що перешкоджало належному медичному лікуванню та якісному харчуванню, йому завдано тяжких моральних страждань. Неправомірні дії відповідача, які уже підтверджені рішеннями судів, свідчать про свідоме знущання відповідача над ним, приниження його честі та гідності. Тяжкі моральні страждання призвели до необхідності лікуватися багато разів стаціонарно.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити заявлені ним позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись додатково на те, що рішення суду від 20 листопада 2017 року в адміністративній справі № 810/5763/15, що набрало законної сили, Рішення Конституційного Суду України від 17 липня 2018 року у справі № 1-11/2018, які є крайніми у відносинах між ним і відповідачем, підтверджують, що він не отримував належної суми пенсії з 01 січня 2017 року. У своїй відповіді відповідач Броварське ОУПФУ надає йому недостовірні відомості та вводить його в оману, повідомляючи про те, що нараховує пенсійні виплати згідно із законодавством. Невиконання відповідачем рішень судів тривалий час щодо виплати йому заборгованості по пенсійним виплатам, неотримання ним належної суми пенсії тривалий час, що зашкодило йому належним чином харчуватися та лікуватися, призвело до погіршення стану його здоров`я та захворювання на цукровий діабет. Вказаним рішенням суду від 20 листопада 2017 року у справі № 810/5763/15 судом було визнано неправомірними дії Броварського ОУПФУ та зобов`язано здійснити йому перерахунок пенсійних виплат відповідно до ст. 22 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб із розміру 110 % трьох з половиною мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії як постраждалому від Чорнобильської катастрофи (категорії 3) із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що свідчить про протиправність дій відповідача та обґрунтованість заявлених ним позовних вимог.

Представники відповідача Броварського ОУПФУ у судовому засіданні позов не визнали, проти задоволення позовних вимог заперечували, просили суд закрити провадження у даній справі в частині вимог щодо визнання протиправними дії/бездіяльності Броварського ОУПФУ щодо відмови здійснити позивачу перерахунок пенсійних виплат відповідно до ст. 22 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у розмірі 110 % трьох з половиною мінімальних пенсії за віком, та додаткової пенсії як постраждалому від аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 3) згідно із ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з часу набуття позивачем права на такий перерахунок, оскільки ці вимоги позивача були предметом неодноразового судового розгляду, існують декілька судових рішень, що набрали законної сили, зокрема, постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2017 року і постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2018 року в адміністративній справі № 810/5763/15.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просили суд відмовити повністю, у зв`язку з їх необґрунтованістю, вказуючи, що позивачу відповідачем неодноразово надавалися відповіді з приводу розміру його пенсійних виплат та їх складових, суми і порядку виплати йому недоотриманих пенсійних виплат.

Також зазначало, що з метою повного, всебічного та об`єктивного додаткового розгляду неодноразових, аналогічних звернень позивача щодо обчислення розміру належних пенсійних виплат, наказом голови комісії з припинення управління від 21 лютого 2019 року № 15 було створено комісію щодо розгляду звернень ОСОБА_1 , зокрема і заяви від 07 грудня 2016 року за вх. № 700/Л-10, листом від 21 лютого 2019 року позивача запрошено на розгляд його заяв, які розглянуто в його присутності, надано усні і письмові роз`яснення на поставлені ним питання, що підтверджується протоколом від 27 лютого 2019 року та направленим позивачу листом від 27 лютого 2019 року за вих. № 2064/02.

Фактів понесення ОСОБА_1 будь-яких матеріальних збитків позивачем не доведено, доказів на підтвердження заподіяння діями відповідача моральної шкоди та її розміру суду позивачем не надано, Броварське ОУПФУ діяло відповідно до вимог чинного законодавства, тому підстави для відшкодування матеріальної та моральної шкоди відсутні.

Просили суд у частині вимог ОСОБА_1 щодо здійснення перерахунку пенсії, які були предметом судового розгляду, провадження у цій справі закрити, в іншій частині у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом війни ІІ групи з числа сержантів, яку встановлено з 26 березня 2007 року, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорії 3), перебуває він на обліку в Броварському ОУПФУ та отримує пенсію по інвалідності згідно із ст. 22 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII) та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ).

07 грудня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача Броварського ОУПФУ із заявою про здійснення перерахунку пенсійних виплат, у зв`язку зі зміною законодавства, у якій посилаючись на те, що з 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення від 15 липня 2015 року № 614-VIII, яким внесено зміни у ст. 51 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, а саме статтю 51 цього Закону доповнено частиною третьою такого змісту: Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком, просив відповідача здійснити перерахунок його пенсійних виплат за весь час з дати виникнення права на перерахунок без обмеження строком, відповідно до ст. 22 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб із розміру 110 % трьох з половиною мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії як постраждалому від Чорнобильської катастрофи в розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; виплатити йому суму недоотриманих пенсійних виплат у найкоротший термін; провести індексацію недоотриманих ним пенсійних виплат за весь час з дати виникнення права на перерахунок та надати йому довідку про суми недоотриманих ним пенсійних виплат за весь час отримання пенсії (а. с. 5).

Крім цього, позивач ОСОБА_1 у заяві вказував на те, що він має пільги встановлені для інвалідів Великої Вітчизняної війни, згідно із ст. 18 Закону України Про звернення громадян має право бути присутнім під час розгляду заяви, просив Броварське ОУПФУ розглянути його заяву в найкоротший термін відповідно до ч. 2 ст. 15 і ст. 20 Закону України Про звернення громадян у першочерговому порядку та повідомити про час і місце розгляду заяви. Дана заява зареєстрована 07 грудня 2016 року у Броварському ОУПФУ за вх. № 700/Л-01.

19 грудня 2016 року листом за вих. № 700/Л-01 відповідачем Броварським ОУПФУ позивачу ОСОБА_1 надано відповідь на його звернення від 07 грудня 2016 року, у якому зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію по ІІ групі інвалідності внаслідок травми і захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків строкової військової служби згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. За матеріалами пенсійної справи страховий стаж враховано по 29 квітня 1994 року та він складає 15 років 4 місяців 11 днів. У цьому листі відповідачем зазначено про складові та розмір пенсії позивача станом на 01 травня та 01 грудня 2016 року, який відповідно складає 2981,50 грн. і 3279,85 грн., вказано про те, що роз`яснення щодо порядку нарахування та складових пенсії до перерахунку до 01 травня 2016 року позивачу надавалися листами Броварського ОУПФУ раніше (а. с. 6).

Також у цьому листі зазначалося про те, що 26 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Броварського ОУПФУ із заявою про перехід на інший вид пенсії за матеріалами пенсійної справи у разі його доцільності. У результаті проведеного умовного перерахунку розмір пенсії зменшився з 2981,50 грн. до 2881,50 грн., тому рішенням управління відмовлено у переводі на пенсію за віком, відмова надана 17 листопада 2016 року, роз`яснення про недоцільність перерахунку надавалась 24 листопада 2016 року. Також вказувалося на те, що розмір пенсії позивача за наявними в пенсійній справі документами визначений та виплачується згідно із вимогами чинного законодавства.

20 червня 2017 року позивач ОСОБА_1 , не погоджуючись з отриманою ним відповіддю від 19 грудня 2016 року, вважаючи, що розгляд відповідачем Броварським ОУПФУ його заяви від 07 грудня 2016 року проведено не належним чином, з порушенням ст. ст. 15, 18, 20 Закону України Про звернення громадян, звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Спір щодо розміру складових та виду пенсійних виплат між сторонами існує тривалий час, позивач ОСОБА_1 , вважаючи, що розмір його пенсії Броварським ОУПФУ обчислено неправильно, всупереч вимогам закону, неодноразово звертався до суду з цього приводу та судом неодноразово ухвалювалися відповідні судові рішення.

Так, постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2017 року, ухваленою в адміністративній справі № 810/5763/15 за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Броварського ОУПФУ про визнання дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень протиправними, зобов`язання вчинити певні дії щодо переведення та перерахунку пенсії, компенсації втрати частини пенсії, відшкодування майнової та моральної шкоди, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 червня 2018 року, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо здійснення перерахунку розміру його пенсії по інвалідності відповідно ст. 22 Закону № 2262-XII у розмірі 110 % трьох з половиною мінімальних пенсії за віком та додаткової пенсії як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи згідно із ст. 51 Закон № 796-ХІІ у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, визначеного ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) задоволено частково.

Зобов`язано Броварське ОУПФУ провести з 01 січня 2017 року позивачу ОСОБА_1 перерахунок розміру пенсії по інвалідності згідно із ст. 22 Закону № 2262-XII у розмірі 110 % трьох з половиною мінімальних пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV, та виплатити недоплачену суму пенсії з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині у задоволенні позову, зокрема, щодо перерахунку розміру додаткової пенсії як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи згідно із ст. 51 Закону № 796-ХІІ із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком відмовлено.

Із зазначеної вище постанови суду від 20 листопада 2017 року вбачається, що заявлені ОСОБА_1 вимоги про визнання протиправними дії/бездіяльності Броварського ОУПФУ щодо відмови здійснити перерахунок розміру пенсії відповідно до ст. 22 Закону № 2262-XII за віком та додаткової пенсії згідно із ст. 51 Закону № 796-ХІІ як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи з моменту встановлення позивачу ІІ групи інвалідності з 26 березня 2007 року та зобов`язання відповідача здійснити зазначений перерахунок пенсійних виплат були предметом судового розгляду та з цього приводу є судове рішення, що набрало законної сили.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Виходячи з наведеного, враховуючи наявність судового рішення, що набрало законної сили, провадження у даній справі в частині вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дії/бездіяльності Броварського ОУПФУ щодо відмови здійснити перерахунок розміру пенсії відповідно до ст. 22 Закону № 2262-XII за віком у розмірі 110 % трьох з половиною мінімальних пенсії за віком та додаткової пенсії згідно із ст. 51 Закон № 796-ХІІ як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закон № 796-ХІІ, з часу набуття права на перерахунок із 26 березня 2007 року, суд вважає, що провадження у справі у цій частині на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про звернення громадян від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі Закон № 393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно із ч. 1 ст. 15 цього Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

У ч. ч. 3, 4 ст. 15 вказаного вище Закону визначено, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

За змістом ст. 18 Закону № 393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; знайомитися з матеріалами перевірки; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 зазначеного Закону органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Судом встановлено, що заяву ОСОБА_1 від 07 грудня 2016 року Броварським ОУПФУ розглянуто у строки, визначені ст. 20 Закону України Про звернення громадян, та позивачу було надано відповідь на його звернення, що підтверджується листом відповідача від 19 грудня 2016 року за вих. № 700/Л-01.

Із заяви ОСОБА_1 від 07 грудня 2016 року вбачається, що позивач, посилаючись положення ст. 18 Закону № 393/96-ВР, бажав бути присутнім під час розгляду його заяви, тому просив повідомити його про час і місце розгляду заяви.

Суд встановив, що всупереч вимогам ст. 18 Закону України Про звернення громадян відповідач Броварське ОУПФУ позивача ОСОБА_1 на розгляд поданої 07 грудня 2016 року заяви не запросило, чим порушило право останнього на участь в розгляді звернення, тому такі дії відповідача у цій частині є протиправними.

Із наданої Броварським ОУПФУ відповіді від 19 грудня 2016 року за вих. № 700/Л-01 вбачається, що порядку оскарження прийнятого відповідачем рішення за результатами розгляду заяви позивача від 07 грудня 2016 року у даному листі не роз`яснено, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Також судом встановлено, що в ході розгляду цієї адміністративної справи відповідно до ст. 17 КАС України, Закону України Про звернення громадян з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин, що стосуються частини позовних вимог ОСОБА_1 у даній справі та розгляду звернень позивача, наказом голови комісії з припинення управління від 21 лютого 2019 року № 15 було створено комісію щодо розгляду звернень ОСОБА_1 , зокрема заяви від 07 грудня 2016 року за вх. № 700/Л-10, та повідомлено останнього про час і місце розгляду звернень 27 лютого 2019 року о 09.00 год. у приміщенні управління за адресою: місто Бровари Київської області, бульвар Незалежності, буд. 11 каб. 23, що підтверджується листом від 21 лютого 2019 року за вих. № 1906/02 (а. с. 170, 171).

Згідно із протоколом повторного розгляду заяв ОСОБА_1 від 27 лютого 2019 року відповідачем Броварським ОУПФУ повторно у присутності позивача ОСОБА_1 проведено розгляд його заяви від 07 грудня 2016 року за вх. № 700/Л-10, головою комісії ОСОБА_2 надано усні та письмові роз`яснення на звернення ОСОБА_1 відповідно до Законів України та постанов Кабінету Міністрів України на підставі яких позивач отримує пенсію. Результатами розгляду його звернень ОСОБА_1 залишився незадоволеним, оскільки не отримав позитивної відповіді на поставлені питання, які, на його думку, є вірними. Комісією надано обґрунтовані відповіді на питання зазначені у зверненнях ОСОБА_1 , у тому числі у вказаній вище заяві, що свідчить про усунення відповідачем порушень вимог ст. 18 Закону України Про звернення громадян щодо забезпечення права позивача бути присутнім при розгляді поданої ним заяви.

Листом від 27 лютого 2019 року за вих. № 2064/02 відповідачем Броварським ОУПФУ позивачу ОСОБА_1 повторно повідомлено про розмір його пенсійної виплати та її складові, розмір і порядок виплати заборгованості по пенсії (а. с. 173-174), що свідчить про усунення Броварським ОУПФУ порушень вимог Закону України Про звернення громадян та належний розгляд відповідачем заяви позивача від 07 грудня 2016 року в його присутності.

Виходячи з наведеного, враховуючи той факт, що 27 лютого 2019 року в ході розгляду даної адміністративної справи відповідачем Броварським ОУПФУ було створено комісію, якою здійснено повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 07 грудня 2016 року за вх. № 33/Л-01, який проведено у його присутності, та надано позивачу відповідь на порушені ним у заяві питання, суд дійшов висновку, що відповідачем у ході розгляду справи було вчинено дії щодо усунення порушень вимог Закону України Про звернення громадян при розгляді зазначеної вище заяви позивача, тому підстав для задоволення позову в частині зобов`язання Броварського ОУПФУ надати відповідь на заяву ОСОБА_1 від 07 грудня 2016 року відповідно до Закону України Про звернення громадян та запросити його на розгляд вказаної заяви суд не вбачає.

Із матеріалів справи вбачається, що Броварським ОУПФУ неодноразово ОСОБА_1 надавалися відповіді на аналогічні звернення щодо розміру пенсійних виплат та їх складових, суми заборгованості по виплаті пенсії, що підтверджується листами відповідача від 08 лютого 2016 року № 33/Л-01, 30 грудня 2016 року № 741/Л-01, 22 серпня 2017 року № 614/Л-01, 25 вересня 2017 року № 7712/Л-01, 27 вересня 2017 року № 709/Л-01, 13 вересня 2018 року № 9389/02 та 30 січня 2019 року № 36/Л-01 (а. с. 155-169).

Враховуючи викладене вище, не підлягають також задоволенню й вимоги про визнання протиправними дії/бездіяльності Броварського ОУПФУ за відмову надати позивачу довідку про недоотримані ним суми пенсійних виплат за весь час отримання пенсії та зобов`язання відповідача надати йому довідку про розмір грошових коштів, які він недоотримав за весь час отримання пенсійних виплат.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання Броварського ОУПФУ відшкодувати матеріальні збитки в розмірі 100000 грн. і моральну шкоду в розмірі 100000 грн. та стягнути з відповідача на його користь вказані суми за відмову здійснити йому перерахунок пенсійних виплат, суд зазначає наступне.

За змістом ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У ст. ст. 22, 1192 ЦК України передбачено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.

За змістом ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 2 ст. 23 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пленум Верховного Суду України в абз. 1 п. 3 постанови № 4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У абз. 1 п. 4 цієї постанови Пленум Верховного Суду України зазначив, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Факт заподіяння шкоди доводить позивач.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (абз. 2 п. 5 вказаної постанови).

За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи.

Враховуючи наведене, обов`язок доказування спричиненої майнової та моральної шкоди, їх розміру та інших обставин, покладається на особу, яка подає відповідний позов та заявляє вимоги про стягнення такої шкоди.

Позивачем ОСОБА_1 у суді не доведено фактів завдання йому матеріальних збитків у розмірі 100000 грн. та моральної шкоди у такому ж розмірі. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження фактів заподіяння позивачу матеріальних збитків і моральної шкоди та обґрунтування їх розміру. Із наданих позивачем виписок з медичних документів не вбачається, що виявлені у позивача ОСОБА_1 хвороби знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з протиправними, на його думку, діями відповідача при розгляді Броварським ОУПФУ його заяви від 07 грудня 2016 року.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 про відшкодування йому відповідачем матеріальних збитків та моральної шкоди задоволенню не підлягають, у зв`язку з недоведеністю їх позивачем у суді та не підтвердженням належними і допустимими доказами.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 9, 72, 73, 77, 90, 242 246 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій (бездіяльності) протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування майнової та моральної шкоди закрити:

у частині вимог про визнання протиправними дій (бездіяльності) Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови здійснити перерахунок пенсійних виплат ОСОБА_1 відповідно до ст. 22 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у розмірі 110 % трьох з половиною мінімальних пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, згідно із ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, із часу набуття права на перерахунок, починаючи з 26 березня 2007 року;

у частині вимог про зобов`язання Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити перерахунок пенсійних виплат ОСОБА_1 відповідно до ст. 22 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у розмірі 110 % трьох з половиною мінімальних пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, згідно із ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з часу набуття права на перерахунок, починаючи з 26 березня 2007 року.

Визнати протиправною бездіяльність Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо не запрошення ОСОБА_1 на розгляд його заяви від 07 грудня 2016 року за вх. № 700/Л-01 та не надання йому роз`яснень щодо порядку оскарження прийнятого рішення.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.