Справа № 140/755/19
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року ЛуцькСправа № 140/755/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

за участю секретаря судового засідання Столярчук А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Нівчика А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа, яка провадить незалежну професійну діяльність ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ) від 17.08.2015 № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Луцькою ОДПІ була проведена документальна планова виїзна перевірка платника податків, який проводить незалежну професійну діяльність ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, про що складено акт перевірки від 24.07.2015 № 3092/17-01/.

17.08.2015 Луцька ОДПІ, на підставі акту перевірки від 24.07.2015 № 3092/17-01/, прийняла податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (далі - ПДФО) на 276441,53 грн., в т. ч. за основним платежем - 221153,22 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 55281,31 грн.

Позивач не погоджується із висновками акту перевірки та податковим повідомленням-рішенням з тих підстав, що своєчасно та у повному обсязі сплачував до бюджету ПДФО відповідно до поданих податкових декларацій. Крім того, перевірка була проведена з порушенням вимог Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 17.08.2015 № .

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.03.2019 поновлено строк звернення до суду з цим позовом, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін суддею одноособово (т. 1, а. с. 1-1а).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 09.04.2019 (т. 1, а. с. 42-44) представник відповідача Нівчик А.М. позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та дотримання вимог ПК України під час проведення перевірки.

Відповідно до ухвали суду від 10.04.2019 судовий розгляд цієї справи ухвалено проводити в судовому засіданні з повідомленням сторін, у справі призначено судове засідання на 12:00 03.05.2019 (т. 1, а. с. 84), а в подальшому оголошені перерви до 10:00 15.05.2019, 15:00 22.05.2019.

Ухвалою суду від 22.05.2019 судовий розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження суддею одноособово, у справі призначено підготовче засідання на 14:30 13.06.2019 (т. 1, а. с. 178).

13.06.2019 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, відповідно до якої закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті 13.06.2019 після закінчення підготовчого судового засідання (т. 1, а. с. 222).

В подальшому у судових засіданнях були оголошені перерви до 11:00 27.06.2019, 09:30 05.07.2019 та 10:00 12.07.2019 у зв`язку із викликом свідка та витребуванням доказів.

Ухвалою суду від 12.07.2019 відмовлено у задоволенні клопотання ГУ ДФС у Волинській області про залишення позовної заяви без розгляду (т. 2, а. с. 18).

В судових засідання, проведених у цій справі, позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та просять його задовольнити, додатково пояснивши, що операції оренди приміщення у ФОП ОСОБА_4 , за якими позивач формував витрати, носили реальний характер.

Представник відповідача Нівчик А. М. у тих же судових засіданнях позов заперечив та просить відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши вступне слово учасників справи, допитавши свідка ОСОБА_6 , дослідивши письмові докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є самозайнятою особою, займається нотаріальною діяльністю за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до реєстраційного посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності від 04.12.2009 № 1062 (т. 1, а. с. 107).

На підставі наказу Луцької ОДПІ від 09.06.2015 № 1180 «Про проведення планової виїзної документальної перевірки» (т. 1, а. с. 52), повідомлення від 09.06.2015 № 00062 та розписки про вручення повідомлення та копії наказу (т. 1, а. с. 50-51), наказу Луцької ОДПІ від 13.07.2015 № 1535 «Про продовження термінів проведення документальної виїзної планової перевірки» (т. 1, а. с. 55), направлень на перевірку від 30.06.2015 № 001329 (т. 1, а. с. 53), від 15.07.2015 № 001671 (т. 1, а. с. 54), інспекторами Луцької ОДПІ була проведена документальна планова виїзна перевірка платника податків, який проводить незалежну професійну діяльність ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, про що складено акт перевірки від 24.07.2015 № 3092/17-01/ (т. 1, а. с. 56-66).

В ході проведення перевірки встановлено, що самозайнятою особою ОСОБА_1 у 2012-2014 роках до валових витрат віднесено суми, понесені внаслідок взяття в оренду офісного приміщення. В ході перевірки пред`явлені договори оренди (описані в пункті 1.7 акту перевірки), укладені з суб`єктом господарської діяльності ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який перебуває на обліку у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві. Предметом договорів є нежитлове приміщення площею 149,4 кв. м., яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 і складається з приміщень К101, К102, К104 на першому поверсі. В ході перевірки пред`явлено акти здачі-приймання робіт (послуг), складені кожного місяця у перевіряємому періоді, скріплені підписами СГД ОСОБА_4 та приватного нотаріуса Тарасюка М.В. Згідно з наданими квитанціями до прибуткових касових ордерів розрахунок проводився у готівковій формі (в останній день місяця), що також обумовлюється в укладених договорах (підпункт 5.3 пункту 5 «Орендна плата і Порядок розрахунків»).

В ході перевірки надіслано запит (№ 11455/10/03-18-17-01 від 14.07.2015) до Реєстраційної служби ЛМУЮ м. Луцька для отримання інформації щодо наявності у СГД - фізичної особи ОСОБА_4 об`єктів нерухомого майна. Згідно з отриманою відповіддю нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 за СГД - фізичною особою ОСОБА_4 не значиться.

Згідно з проведеним аналізом бази даних «ІС Податковий блок» встановлено, що СГД ОСОБА_4 , перебуваючи на обліку у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, подавав до органу ДФС декларації про майновий стан і доходи за 2012 (вх. № від 15.10.2014), 2013 (вх. № від 15.10.2014), 2014 (ліквідаційна, вх. № від 15.10.2014) роки, згідно з якими доходів не отримував. Станом на момент підписання акту перевірки СГД ОСОБА_4 перебуває, як платник, у 16 стані «Припинено (ліквідовано, закрито)». Згідно з отриманою від ДПІ у Голосіївському p-ні ГУ ДФС у м. Києві відповіді встановлено, що відповідно до довідки «Про проведення зустрічної звірки СГД - фізичної особи ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо підтвердження господарських відносин із самозайнятою особою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з 01.01.2012 по 31.12.2014» № 375/26-50-17-01/ НОМЕР_1 від 16.07.2015 документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин СГД - фізичної особи ОСОБА_4 із самозайнятою особою ОСОБА_1 .

При виплаті сум за оренду приміщення, самозайнята особа ОСОБА_1 зобов`язаний в Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1-ДФ) відобразити виплачений дохід СГД ОСОБА_4 за ознакою 157 «Дохід, виплачений самозайнятій особі».

В ході перевірки встановлено, що самозайнята особа ОСОБА_1 відображав в обліку операції по оренді приміщення для збільшення валових витрат за 2012-2014 роки, при цьому податкові зобов`язання по податку з доходів фізичних осіб не виникли ні в нотаріуса, ні в СГД ОСОБА_4 (який в свою чергу не підтвердив отримання доходу).

Враховуючи вищевикладене, оскільки СГД ОСОБА_4 не відобразив в обліку операцій по здачі в оренду приміщення, засвідчив відсутність даного факту при проведенні перевірки під час припинення господарської діяльності, при цьому самозайнята особа ОСОБА_1 не відображав факт виплат у податковому розрахунку форми 1-ДФ, перевіркою встановлено здійснення операцій (взяття в оренду приміщення), які мають вдаваний характер і спрямовані для формування валових витрат для ухилення від нарахування та сплати ПДФО.

Отже, перевіркою встановлено завищення валових витрат самозайнятою особою ОСОБА_1 в результаті здійснення вдаваних операцій (в результаті відображення в обліку операцій, які не відбулись) на загальну суму 1471948,96 грн., в т. ч.: за 2012 рік - 321594,14 грн., за 2013 рік - 642351,63 грн., за 2014 рік - 508003,19 грн., чим порушено пункти 178.3, 178.6 статті 178 ПК України (т. 1, а. с. 60-60 зворот).

Перевіркою встановлено порушення позивачем пунктів 178.3, 178.6 статті 178 ПК України, в результаті чого занижено оподатковуваний (чистий) дохід, відповідно до пункту 167.1 статті 167, пункту 178.2 статті 178 ПК України ПДФО, що підлягає сплаті за наслідками проведеної перевірки, визначений у сумі 221153,22 грн., в т. ч.: за 2012 рік на суму 52035,60 грн., за 2013 рік на суму 85680,28 грн., за 2014 рік на суму 83437,34 грн. (т. 1, а. с. 65).

24.07.2019 посадовими особами Луцької ОДПІ було складено акт про неможливість вручення СГД ОСОБА_1 для ознайомлення, підписання та отримання другого примірника акту про результати планової виїзної документальної перевірки (т. 1, а. с. 73).

17.08.2015 Луцька ОДПІ, на підставі акту перевірки від 24.07.2015 № 3092/17-01/, прийняла податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (далі - ПДФО) на 276441,53 грн., в т. ч. за основним платежем - 221153,22 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 55281,31 грн. (а. с. 69).

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач довів правомірність оскаржуваного в даній адміністративній справі податкового повідомлення-рішення, з огляду на таке.

Як передбачено пунктами 178.1, 178.2 статті 178 розділу IV «Податок на доходи фізичних осіб» ПК України, особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу. Доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Пунктом 178.3 статті 178 розділу IV «Податок на доходи фізичних осіб» ПК України передбачено, що оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності. У разі неотримання довідки про взяття на облік особою, яка провадить незалежну професійну діяльність, об`єктом оподаткування є доходи, отримані від такої діяльності без урахування витрат.

За правилами пунктів 178.6, 178.7 статті 178 розділу IV «Податок на доходи фізичних осіб» ПК України фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов`язані вести облік доходів і витрат від такої діяльності. Форма такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді. Остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в податковій декларації.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон № 996-XIV) для цілей цього Закону терміни вживаються у такому значенні: господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно із частинами першою, другою статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Системний аналіз вказаних нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника ПДФО на формування витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та витрат.

Крім того, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України суд враховує при вирішенні цієї справи правові висновки щодо загальних правил відображення платниками податків у податковому обліку господарських операцій та формування витрат, які викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного адміністративного суду від 11.09.2018 (справи № 826/15653, № 805/2316/16-а), від 19.09.2018 (справа № 2а-2104/12/1370), та які полягають у такому.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Як вбачається із підпункту 2.1.2 пункту 2.1 розділу 2 акту перевірки від 24.07.2015 № 3092/17-01/, показань допитаної в судовому засіданні як свідка ОСОБА_6 (інспектор, яка проводила перевірку), контролюючий орган дійшов висновку про завищення позивачем валових витрат (на загальну суму 1471948,96 грн. згідно із прибутковими касовими ордерами), сформованих по операціях оренди приміщення у ФОП ОСОБА_4 .

При цьому, у вказаному акті перевірки є покликання на первинні документи (договори оренди приміщень, укладені між позивачем та ФОП ОСОБА_4 , акти здачі-приймання робіт (послуг), квитанції до прибуткових касових ордерів), які учасниками справи суду надані не були з огляду на те, що контролюючий орган копій цих документів не робив, а у позивача оригінали документів були вилучені в ході обшуку, на підтвердження чого надано копії ухвал Печерського районного суду м. Києва від 07.07.2017 у справах № 757/38934/17-к, № 757/38945/17к та протоколу обшуку від 12.07.2017 (т. 1, а. с. 122-129).

При вирішенні цього спору щодо правомірності формування позивачем витрат по зазначеним вище господарським операціям оренди приміщення з ФОП ОСОБА_4 суд враховує не лише надані до перевірки первинні документи, а й специфіку таких операцій, відображення їх в податковому обліку контрагента.

Так, зокрема, судом встановлено, що ФОП ОСОБА_4 з 15.11.2006 по 09.09.2014 був зареєстрований підприємцем, до основного виду діяльності якого належало «51.31.0 оптова торгівля фруктами та овочами», а до інших видів діяльності господарська діяльність із здавання об`єктів нерухомого майна в оренду не віднесена, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 10.04.2019 № (т. 1, а. с. 82-83).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.07.2015 № 41401482 (т. 1, а. с. 78) за ОСОБА_4 не зареєстровано право власності на об`єкти нерухомого майна (крім земельних ділянок), у т. ч. приміщення по АДРЕСА_1 , що було об`єктом спірних договорів оренди, за якими позивач формував витрати.

Як вбачається із листа ПАТ «Український нафтогазовий інститут» від 25.06.2019 № 05-03-1158 (т. 1, а. с. 233), приміщення по АДРЕСА_1 належить даному товариству, що також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.01.2019 № 154256751 (т. 1, а. с. 249-254).

При цьому, відповідно до цього ж листа ПАТ «Український нафтогазовий інститут» підтвердив укладення договору з СГД ОСОБА_4 від 30.12.2011, оплату за яким товариство від ФОП ОСОБА_4 в період 2012 - 2014 р. р. не отримувало.

Згідно із договором б/н, укладеним між ПАТ «Український нафтогазовий інститут» та ФОП ОСОБА_4 30.12.2011, сторони дійшли згоди про співробітництво у сфері здійснення господарської діяльності (пункт 1.1), для чого ФОП ОСОБА_4 було надано доступ до частини приміщень площею 149,4 кв. м. (пункт 2.1), який має право укладати договори, пов`язані із можливістю використання приміщень (пункт 2.3), а майно (грошові кошти, матеріали, майнові права тощо), отримане в результаті здійснення спільної діяльності згідно з умовами цього договору, розподіляється щоквартально таким чином: ПАТ «Український нафтогазовий інститут» належить 70% від загального прибутку, а ФОП ОСОБА_4 - 30% (пункт 5.1) (т. 1, а. с. 255-257).

Разом з тим, як вбачається із довідки ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві від 16.07.2015 № 275/26-50-17-01/ НОМЕР_1 про проведення зустрічної звірки СПД - фізичної особи ОСОБА_4 щодо підтвердження господарських відносин із самозайнятою особою ОСОБА_1 за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 (т. 1, а. с. 76-77), у період з 01.01.2012 по 20.10.2014 ФОП ОСОБА_4 перебував на загальній системі оподаткування, у період з 01.01.2012 по 31.12.2014 ФОП ОСОБА_4 підприємницьку діяльність не здійснював, доходи не отримував. Позаплановою документальною виїзною перевіркою (довідка № 447/26-50-17-01/ НОМЕР_1 від 20.10.2014) було встановлено, що за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 декларації про майновий стан і доходи були подані до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві з нульовими показниками, фактично діяльність не здійснював, згідно з наданими виписками банківських рахунків у Рівненській філії ПАТ КБ «Приватбанк» рух коштів у період з 01.01.2012 по 31.12.2014 відсутній.

Зустрічною звіркою СПД ОСОБА_4 документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із самозайнятою особою ОСОБА_1 , їх вид, обсяг, якість та розрахунки (т. 1, а. с. 76-77).

Суд, надаючи оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, дійшов висновку про те, що за результатами розгляду справи знайшов своє підтвердження висновок контролюючого органу про завищення позивачем валових витрат на загальну суму 1471948,96 грн., сформованих по операціях оренди приміщення у ФОП ОСОБА_4 , реальність яких під час судового розгляду справи не встановлена.

При цьому, суд враховує, що факт користування ОСОБА_1 спірним приміщенням по АДРЕСА_1 , де він здійснює нотаріальну діяльність, протягом 2012 - 2014 р. р. відповідач не заперечує та це підтверджується матеріалами справи.

Проте, суд виходить з того, що факт здійснення розрахунків між позивачем та ОСОБА_4 на суму 1471948,96 грн. за договорами оренди нежитлового приміщення належними та допустимими доказами не підтверджується, з урахуванням того, що за результатами перевірки та зустрічної звірки, проведеної контролюючим органом за місцем знаходження ОСОБА_4 на податковому обліку, з`ясовано, що у період з 01.01.2012 по 31.12.2014 ФОП ОСОБА_4 підприємницьку діяльність не здійснював, доходи не отримував, декларації про майновий стан і доходи подавав з нульовими показниками, рух коштів по рахунку відсутній.

Крім того, у випадку реального отримання ОСОБА_4 коштів від здавання позивачу в оренду спірного нежитлового приміщення, відповідно до договору від 30.12.2011, ОСОБА_4 мав би 70% прибутку сплатити ПАТ «Український нафтогазовий інститут», проте вказане товариство факт отримання коштів від ОСОБА_4 заперечило.

Отже, з урахуванням того, що спірне приміщення не належить на праві власності ОСОБА_4 , до видів його господарської діяльності не відносилося здавання в оренду нерухомого майна, у період з 01.01.2012 по 31.12.2014 ФОП ОСОБА_4 підприємницьку діяльність не здійснював, доходи не отримував, декларації про майновий стан і доходи подавав з нульовими показниками, рух коштів по рахунку відсутній (тобто, у податковому обліку ФОП ОСОБА_4 жодним чином не були відображені операції з оренди майна, по яких позивач формував витрати), власник спірного приміщення ПАТ «Український нафтогазовий інститут» коштів від ОСОБА_4 не отримував, при цьому, інших доказів понесення витрат на сплату саме ОСОБА_4 коштів за оренду приміщення саме у розмірі 1471948,96 грн. позивач суду не надав, тому суд дійшов висновку, що наявні у справі докази не дають підстав стверджувати про реальність господарських операцій з оренди приміщення між позивачем та ОСОБА_4 .

Суд не бере до уваги покликання позивача та його представника на заяви ОСОБА_4 від 25.06.2019 (т. 1, а. с. 262) та від 11.07.2019 (т. 2, а. с.14), оскільки цими заявами не підтверджено факт і розмір отримання коштів, їх відображення в податковому обліку, розрахунки з власником приміщення.

Крім того, під час розгляду справи не встановлено порушень вимог ПК України, які б давали підстави ставити під сумнів результати перевірки. При цьому, суд враховує, що про початок проведення перевірки із врученням наказу та направлення було ознайомлено уповноважених представників позивача за довіреністю ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (т. 1, а. с. 47-55), які в подальшому для підписання акту не прибули. На думку суду, порушення відповідачем вимог статей 41, 58 ПК України у вигляді направлення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не за фактичним місцезнаходженням позивача, внаслідок чого ОСОБА_1 своєчасно не отримав зазначене податкове повідомлення-рішення, не впливає на законність його прийняття, та ця обставина була врахована в ухвалі суду від 22.03.2019 про відкриття провадження у справі, якою суд поновив строк звернення до суду з цим позовом.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про доведеність висновків перевірки про безпідставне формування позивачем витрат в сумі 1471948,96 грн. за операціями оренди приміщення з ФОП ОСОБА_4 , відтак, з наведених вище мотивів та підстав суд дійшов висновку про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення Луцької ОДПІ (правонаступником якої є ГУ ДФС у Волинській області) та відсутність правових та фактичних підстав для задоволення позовних вимог про визнання його протиправним та скасування.

Керуючись статтями 243 - 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх

Повний текст рішення складено 17 липня 2019 року