Справа № 320/1951/19
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

15 липня 2019 року м. Київ Справа № 320/1951/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1
до проІрпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправними дій відповідача, що виявились у порушенні під час обчислення, нарахування та виплати позивачу пенсії вимог чинного законодавства України; зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату додаткової пенсії на підставі судового рішення в адміністративній справі № 2-а-2634/2010р. за період з 01.01.2014 по 02.08.2014.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.04.2019 позовну заяву залишено без руху та встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання до суду: доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, не зазначених позивачем у позовній заяві; позовної заяви, приведеної у відповідність вимогам пункту 2 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням наведених в ухвалі висновків суду; копії позовної заяви, недоліки щодо форми (змісту) якої усунуто, для її направлення відповідачу.

08.07.2019 до Київського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду від 22.04.2019.

Вирішуючи питання щодо приведення позивачем позовної заяви у відповідність до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить з наступного.

Залишаючи дану позовну заяву без руху, суд в ухвалі від 22.04.2019 вказав, що позов подано після закінчення строків, встановлених законом.

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що звернення до суду з даним позовом позивач обґрунтовує протиправними діями відповідача, що виявились у невиплаті їй додаткової пенсії у розмірі, передбаченому судовим рішенням в адміністративній справі № 2-а-2634/2010р., за період з 01.01.2014 по 02.08.2014.

Водночас з наведеною вище позовною заявою ОСОБА_1 звернулась до суду лише 11.04.2019 (відбиток календарного штемпеля підприємства поштового зв`язку на конверті від 11.04.2019), тобто з порушенням строку, визначеного статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, більше ніж на чотири з половиною роки.

За наведених обставин суд наголосив на тому, що недоліки позовної заяви повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду.

При цьому суд зазначив, що посилання позивача як на поважність причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом на ту обставину, що про наявність у неї права на отримання пенсії за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 у більшому розмірі вона дізналась лише на початку грудня 2018 року із засобів масової інформації не приймаються судом до уваги, оскільки незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не можуть розглядатися судом як поважна причина пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, так як є результатом суб`єктивних дій самого позивача, а не об`єктивно існуючими обставинами, що перешкоджають йому вчасно реалізувати своє право на судовий захист (постанови Верховного Суду від 30.08.2018 в адміністративній справі № 813/2897/16 та 07.03.2018 в адміністративній справі № 664/51/17).

Водночас зі змісту поданої заяви вбачається, що позивач знову посилається на свою необізнаність в особливостях пенсійного законодавства.

Крім того, позивач звертає увагу суду на положення статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII, відповідно до яких суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

При вирішенні питання щодо визнання причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду поважними, суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

При цьому слід враховувати, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення Європейського суду з прав людини від 21.02.1986 справа «Стаббігс та інші проти Великобританії»).

Як вже зазначалось судом в ухвалі від 22.04.2019, незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не можуть розглядатися судом як поважна причина пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, а відтак посилання позивача як на поважність причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом на ту обставину, що про наявність у неї права на отримання вказаної вище пенсії у більшому розмірі вона дізналась лише на початку грудня 2018 року із засобів масової інформації не приймаються судом до уваги.

При цьому судом також встановлено, що в провадженні Київського окружного адміністративного суду вже перебувала адміністративна справа з аналогічними позовними вимогами (адміністративна справа № 320/426/19).

Так, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 в адміністративній справі № 320/426/19 позовну заяву позивача було залишено без руху з огляду на пропуск строку звернення до суду, визначеного статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зі змісту наведеного вище судового рішення вбачається, що в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач посилалась на те, що про порушення своїх прав дізналась лише у листопаді 2018 року, що суперечить доводам, викладеним ОСОБА_1 у даній позовній заяві.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що стаття 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII не встановлює строки звернення до суду з позовом про оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а визначає норми матеріального права, які регулюють виплату за минулий час уже нарахованих, однак не виплачених з вини територіальних органів Пенсійного фонду України сум пенсій.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів неможливості звернутись до суду за захистом порушеного права у строк, визначений чинним законодавством України, позивачем суду не надано.

Суд наголошує, що інститут строків в адміністративному процесі покликаний дисциплінувати учасників адміністративних правовідносин та сприяти досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулювати учасників адміністративного процесу добросовісно користуватися своїми правами та виконувати обов`язки.

Відтак твердження позивача про те, що строк звернення до адміністративного суду ним пропущено з поважних причин, суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Беручи до уваги ту обставину, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали їй звернутись з даним позовом до суду у межах строків, встановлених законом, а судом з позовної заяви та доданих до неї матеріалів не встановлено підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає поверненню.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до приписів частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 123, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

2. Копію ухвали надіслати (видати) позивачу (його представнику).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання (підписання).

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Харченко С.В.