Справа № 569/23968/18
Суддя: Смолій Л. Д.
Дата ухвалення: 2019-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Смолій Л.Д.

при секретарі Хлуд І.П.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача: Панасюка М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Панасюка М.С., третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Панасюка М.С., третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серії НК № 755276 від 10 грудня 2018 року, в якому просить визнати протиправною та скасувати вказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовільнити, зазначив, що він притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п. 8.7.3 Є ПДР України, а саме за те, що він, керуючи транспортним засобом Мерседес Бенц з номерним знаком НОМЕР_1 проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний в поєднанні з жовтим сигнал світлофора. Зазначив, що вину у скоєнні правопорушення він не визнає.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказав, що позивач проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до наступного висновку.

З копії постанови НК № 755276 від 10 грудня 2018 року про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 10 грудня 2018 року о 08 год. 23 хв керував транспортним засобом Мерседес Бенц, номерний знак НОМЕР_1 в м. Рівне, по вул. Курчатова, 6 проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний в поєднанні з жовтим сигнал світлофора, чим порушив п.8.7 3 Є ПДР України.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

З позову та пояснень позивача в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 не порушував вимог ч.2 ст. 122 КУпАП, зазначив, що світлофор на перехресті працює некоректно та потребує ремонту.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною, при винесенні оскаржуваної постанови не були з`ясовані всі обставини справи, не встановлені свідки правопорушення, беззаперечних доказів фото-відеофіксації самого факту порушення суду не надано, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису, що був наданий відповідачем на підтвердження факту вчинення позивачем порушення правил ПДР неможливо встановити транспортний засіб, який перетинав перехрестя та належність його саме позивачу, а тому позовні вимоги в частині скасування постанови є обгрунтованими.

Окрім того, стосовно посилання позивача ОСОБА_1 на некоректну роботу світлофора слід зазначити, що суд не є тим органом, який правомочний визначати роботу приладів регулювання дорожнього руху на предмет відповідності її вимогам ДСТУ та інших нормативних документів. Клопотання про призначення експертизи в судовому засіданні сторонами заявлено не було.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення, доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови відповідачем не спростовані.

За вищевикладених обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, доказів на спростування доводів позивача відповідачем суду не подано, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 122 КпАП України, ст.ст. 72-77, 245-246, 250,295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Панасюка М.С., третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати протиправною постанову серії НК № 755276 від 10 грудня 2018 року про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ч.2 ст. 122 КУпАП та скасувати її, справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду безпосередньо або через Рiвненський мiський суд Рівненської області.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектор роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Панасюк М.С. м. Рівне, вул.. Ст. Бандери, 14а.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент патрульної поліції, м. Київ вул.. Федора Ернста, 3, .

Суддя -