Справа № 260/52/19
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/5382/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Бруновської Н.В.,

при секретарі судового засідання: Дроздовській Ю.А.,

за участю представника апелянта: Ємчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року (суддя- Маєцька Н.Д., ухвалене в м. Ужгороді о 11:48) у справі № 260/52/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

08.01.2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, просить визнати протиправною та скасування вимогу № Ф-929-53/1271 від 12 листопада 2018 року, винесену Головним управлінням ДФС в Закарпатській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Закарпатській області) у розмірі 15819,54 гри.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду його оскаржив позивач, з підстав неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

В обгрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідач допустив порушення строку обчислення боргу зі сплати єдиного внеску, який мав бути зроблений в кінці кожного календарного місяця (кварталу) у разі існування недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску.

Вважає, що відсутні підстави вважати, що надсилаючи позивачу вимогу за 2017 рік та III квартал 2018 року, тільки в кінці 2018 року ГУ ДФС діяло у межах та спосіб, визначений Законом.

Крім того, оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) не містить відомостей про нарахування пені та суму штрафу.

Вважає, що поза увагою суду залишився факт наявності розбіжностей щодо підстав обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів визначених Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VІ (далі - Закон № 2464) та Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449 (далі - Інструкція № 449).

Просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позов задоволити.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає, що дата надіслання вимоги про сплату боргу (недоїмки) ніяким чином не обмежує права та не впливає на обов`язки платника єдиного внеску, оскільки обов`язок зі сплати суми недоїмки та штрафів виникає у платника з дня надходження вимоги. Право на оскарження вимоги у адміністративному судовому порядку також виникає у платника з дня надходження вимоги, тобто контролюючим органом жодним чином не порушено права позивача.

Підставою для обчислення сум єдиного внеску позивачу стали імперативні норми Закону щодо обов`язковості нарахування та сплати суми єдиного внеску у мінімальному розмірі для всіх фізичних осіб-підприємців.

Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засіданні представник позивача надала пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просить задоволити апеляційну скаргу.

Відповідач повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, однак явки представника в судове засідання не забезпечив, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець та платник єдиного внеску.

28 грудня 2018 року ОСОБА_1 припинив свою підприємницьку діяльність, що стверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.38, 39)

12 листопада 2018 року ГУ ДФС у Закарпатській області винесено вимогу № Ф-929-53/1271 про сплату боргу (недоїмки) заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 15819,54 грн.

Не погодившись з даною вимогою, позивач звернувся до суду.

Апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, про правомірність винесення оспореної відповідачем вимоги про сплату боргу (недоїмки), виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464).

Платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування - п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Згідно норм ст. 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи. У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 25 Закону № 2464 у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Згідно з п. 1, 2 розділу VI Інструкції № 449 до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення. У разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов`язані самостійно обчислити ці внески, відобразити у звітності, що подається платником до органів доходів і зборів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції. У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій. Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк - п. 3 розділу VI Інструкція № 449.

Судом встановлено і таке вбачається з облікової картки та розрахунку єдиного соціального внеску, що позивачем не сплачено єдиний внесок за 2017 рік (по 2112,00 грн. за квартал) та за І, ІІ, ІІІ квартали 2018 року (по 2457,18 грн. за квартал), загальна сума заборгованості становить 15819,54 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Позивач не здійснював сплату єдиного внеску з початку 2017 року, що й спричинило формування недоїмки за кожний квартал за вказаний період.

В позовній заяві, так під час апеляційного розгляду, позивач не оскаржує вимогу про сплату боргу (недоїмки) з підстав незгоди з розрахунком суми недоїмки. Факт наявності заборгованості недоїмки зі сплати єдиного внеску підтверджується матеріалами справи. Однак, вважає, що відповідачем не надано інших беззаперечних доказів, які б підтверджували правомірність підстав для нарахування позивачу єдиного внеску у вказаний період.

Щодо твердження апелянта про порушення строку та порядку направлення вимоги про сплату боргу (недоїмки), то апеляційний суд зазначає, що згідно з п. 4 розділу VI Інструкції № 449 після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику. При надсиланні вимоги платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення корінець вимоги залишається в органі доходів і зборів. При врученні вимоги платнику під підпис така вимога залишається у платника, а корінець вимоги, на якому платник проставляє свій підпис, - в органі доходів і зборів. Вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи або його відокремленого підрозділу, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.

Несвоєчасне направлення контролюючим органом вимоги на адресу позивача не впливає на обов`язок фізичної особи-підприємця сплачувати єдиний соціальний внесок та не свідчить про його звільнення від такого обов`язку, що правильно зазначив суд першої інстанції.

Крім того, на день винесення оскарженої вимоги про сплату боргу від 12 листопада 2018 року № Ф-929-53/127 ОСОБА_1 був фізичною особою-підприємцем. Відтак, повинен був нараховувати та сплачувати єдиний внесок, відповідно до вимог Закону № 2464. Доказів наявності пільг по сплаті єдиного соціального внеску ОСОБА_1 не надав. В той же час, протягом періоду з 01 січня 2017 року по 31 жовтня 2018 року позивач податкову звітність не подавав, що стверджується листом ГУ ДФС у Закарпатській області від 14 січня 2019 року № 341/Є/16-08-00-10.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням наведеного вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, що позивач не виконав обов`язку щодо нарахування та сплати єдиного внеску, а тому відповідачем правомірно обчислено суми єдиного внеску, не сплачені позивачем за 2017 рік та три квартали 2018 року в загальному розмірі 15819,54 грн., про що зазначено в оспореній вимозі про сплату боргу (недоїмки).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 260/52/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
Н. В. Бруновська
Повне судове рішення складено 17.07.2019р.