Справа № 824/1044/18-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/1044/18-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Брезіна Тетяна Миколаївна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

15 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Сушка О.О. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року (суддя Брезіна Т.М.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 при переведенні на пенсію за віком врахувати середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії за віком за 7 днів підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж, з врахуванням до страхового стажу періоду знаходження ОСОБА_1 на інвалідності з 01 грудня 2008 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислений як середній показник за 2016, 2017 рік;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести розрахунок та виплату пенсії за віком у повному розмірі (без обмежень) ОСОБА_1 на підставі ст.57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідно до ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії за віком визначити за 7 днів підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення за основним місцем роботи, відповідно до довідки про заробітну плату від 22 липня 2013 р. №517, з додаванням до заробітку на основній роботі, з урахуванням пільг наданих частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу та згідно частини 1 статті 24 абзацу 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувати час перебування ОСОБА_1 на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 01 грудня 2008 року, до страхового стажу роботи із шкідливими умовами. Розрахунок пенсії провести із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016, 2017 рік із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 04 червня 2018 року.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідачем повідомлено про переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, з використанням показників середньої заробітної плати за час роботи з 1988 р. з відповідним коефіцієнтом заробітної плати 0,7, заробітна плата за період роботи в ЧАЕС не врахована. Страховий стаж враховано 38 років 8 місяців 13 днів, з урахуванням понаднормового стажу 3 роки. Однак, позивач не погоджується з такими діями пенсійного органу та зазначає, що має право на перерахунок пенсії за віком з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку за 7 днів підряд роботи на території радіоактивного забруднення, відповідно до довідки про заробітну плату від 22 липня 2013 р. №517. Крім того, позивач стверджує, що як особа, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС та є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, тому має право на пільги щодо обчислення стажу роботи та на пенсію в повному розмірі (без обмежень) із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж, 20 років. Також під час призначення пенсії слід застосовувати показник середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016, 2017 рік із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 , при переведенні на пенсію за віком, врахувати середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії за віком за 7 днів підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж, з врахуванням до страхового стажу періоду знаходження ОСОБА_1 на інвалідності з 01 грудня 2008 року, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислений як середній показник за 2016, 2017 рік;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести розрахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за віком на підставі ст.57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії за віком визначити за 7 днів підряд роботи в травні 1986 року на територіях радіоактивного забруднення за основним місцем роботи, з додаванням до заробітку на основній роботі, з урахуванням пільг наданих частиною 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зі збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу та згідно абзацу 4 частини 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувати час перебування ОСОБА_1 на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 01 грудня 2008 року, до страхового стажу роботи із шкідливими умовами. Розрахунок пенсії провести із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленого як середній показник за 2016, 2017 рік із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 04 червня 2018 року.

В задоволенні решти позовним вимог, а саме щодо зобов`язання відповідача провести позивачу розрахунок та виплату пенсії за віком у повному розмірі (без обмежень) та про обчислення пенсії за віком відповідно до довідки про заробітну плату від 22 липня 2013 р. №517 - відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням в частині відмовлених позовних вимог, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати в оскаржуваній частині та ухвалити в цій частині нову постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлено обставин справи та надано належну правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами.

В силу положень ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи, які також підтверджені під час апеляційного розгляду.

ОСОБА_1 , відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 29.02.2008 р., являється особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та відноситься до категорії №1 учасників ліквідації аварії на Чорнобильскій ЧАЕС.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 04.06.2018 р. позивача переведено з 04.06.2018 р. з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та враховуючи норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Страховий стаж визначено в розмірі 38 років 8 місяців 13 днів.

До матеріалів справи додано довідку Центральної районної лікарні Сторожинецького району Чернівецької області від 22 липня 2013 р. №517 про заробітну плату отриману в період з 12.05.1986 р. по 18.05.1986 року.

Згідно довідки №241 від 19.05.2008 р. Центральної районної лікарні Сторожинецького району Чернівецької області вказано про участь з 12.05.1986 р. по 18.05.1986 р. у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Також матеріали справи містять інформацію про отриману заробітну плату в період з 1988 р. по 2016 рік та копію трудової книжки ОСОБА_1 .

Крім того, в матеріалах справи містить експертний висновок Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії (засідання комісії №11 від 21.12.2006 р.) «по питанню зв`язку захворювань (інвалідності) з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС», в якому вказано про те, що захворювання ОСОБА_1 пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

До матеріалів справи було додано довідку до акта огляду МСЕК №326678, в якому вказано про встановлення третьої групи інвалідності. Захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Також, на вимогу суду, відповідачем надано розрахунок проведених пенсійних виплат, із зазначенням складових пенсійних виплат, за період з 19.01.2008 р. по 01.10.2017 р.

Відповідач визнав позовні вимоги частково, зокрема, щодо: проведення розрахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із визначенням середнього заробітку для обчислення пенсії за віком визначити за 7 днів підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення з додаванням до заробітку на основній роботі з урахуванням пільг, наданих ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленого як середній показник за 2016, 2017 рік, із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 04 червня 2018 року.

Таким чином, судом першої інстанції перевірено та надано правову оцінку спірним правовідносинам в частині правомірності дій пенсійного органу щодо відмови врахування при розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 в частині: проведення розрахунку та виплату пенсії за віком у повному розмірі (без обмежень); про зарахування часу перебування ОСОБА_1 на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 01 грудня 2008 року, до страхового стажу роботи із шкідливими умовами; про обчислення пенсії за віком відповідно до довідки про заробітну плату від 22 липня 2013 р. №517. Так, відмовляючи в цій частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що норми ст. 19 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які застосовувались до 01.01.2004 р., максимальний розмір пенсії визначений за період страхового стажу, набутого до 01.01.2004 р., обчислений за раніше діючим законодавством, не може перевищувати трьох мінімальних пенсій за віком. Зокрема, максимальний розмір пенсії за віком, обчисленої за раніше діючим законодавством, відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не може перевищувати 168 грн. Оскільки вказані норми неконституційними не визнавались, суд вважає, що вони повинні виконуватись із застосуванням обмеженням максимального розміру пенсії за віком.

Колегія суддів, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 308 КАС України, апеляційному перегляду підлагає рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року в оскарженій позивачем частині, а саме щодо правомірності дій пенсійного органу щодо відмови врахування при розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 в частині: проведення розрахунку та виплату пенсії за віком у повному розмірі (без обмежень); про зарахування часу перебування ОСОБА_1 на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 01 грудня 2008 року, до страхового стажу роботи із шкідливими умовами; про обчислення пенсії за віком відповідно до довідки про заробітну плату від 22 липня 2013 р. №517.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з ч. 1 - 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03 жовтня 2017, яким внесено зміни до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 43 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

За приписами ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Зокрема учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів пенсії призначаються із зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Положеннями статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб": до 1 січня 1988 року - у потрійному, а з 1 січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за списком №1). З 1 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.

Право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з ч. 1-3 статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У разі обчислення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення. Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення: менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців; не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи; менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.

Таким чином позивач, як особа яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи при призначені пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", має право на пільги встановлені для даної категорії громадян Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Судом встановлено, що позивач у період з 12.05.1986 р. по 18.05.1986 р. приймав безпосередню участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, внаслідок чого є інвалідом третьої групи, у нього наявний достатній трудовий стаж для призначення пенсії за віком передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З наведеного слідує, що позивач має право на розрахунок пенсії відповідно до ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із визначенням середнього заробітку для обчислення пенсії за віком за 7 днів підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення з додаванням до заробітку на основній роботі з урахуванням пільг, наданих ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад 20 років, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016, 2017 рік та із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 04 червня 2018 року.

Щодо позовних вимог, в частині проведення позивачу розрахунку та виплати пенсії за віком у повному розмірі (без обмежень) та про обчислення пенсії за віком відповідно до довідки про заробітну плату від 22 липня 2013 р. №517, апеляційний суд враховує наступне.

Статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що призначення та виплата пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону та залежить від страхового стажу і заробітку особи.

Статтею 56 вказаного Закону встановлено, що для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачене пільгове обчислення розміру пенсії, а саме право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу не меньше як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 5 відсотків заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону №1058.

Таким чином, до введення в дію Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.01.2004 р., обчислення пенсії проводилось за Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону №1058 за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатись за період роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Отже, спеціальним законом визначено право на обчислення пенсії із заробітку, отриманого в зоні відчуження виключно у разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як було зазначено судом, згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Отже, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що норми ст. 19 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які застосовувались до 01.01.2004 р., максимальний розмір пенсії визначений за період страхового стажу, набутого до 01.01.2004 р., обчислений за раніше діючим законодавством, не може перевищувати трьох мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів трудових пенсій» від 15.04.2003 р. №544 мінімальний розмір пенсій, передбачений для обчислення трудових пенсій за віком, підвищено до 50 гривень. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 р. №1783 мінімальний розмір пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» підвищено на 12 відсотків (з урахуванням цільової допомоги).

Таким чином, під час переходу позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, частина розміру пенсії, визначена відповідно до раніше діючого законодавства, згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за період страхового стажу, набутого до 01.01.2004 р., а саме виходячи із заробітку, отриманого за роботу в зоні відчуження, не може перевищувати 168 гривень.

Крім того слід врахувати, що обчислення пенсії у процентах від заробітку зі збільшенням пенсії на 1 процент понад 55 процентів за стаж роботи для осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, для чоловіків - понад 20 років, було передбачено ст. 19 Закону України "Про пенсійне забезпечення", яка застосовувалась до 01.01.2004 (тобто за раніше діючим законодавством).

Колегія суддів вважає, що оскільки зазначені вище норми законодавства неконституційними не визнавались, тому повинні виконуватись із застосуванням обмеженням максимального розміру пенсії за віком.

За результатом апеляційного розгляду справи колегія суддів приходить до висновку, що пенсійний орган правомірно відмовив позивачу у проведенні розрахунку та виплаті пенсії за віком у повному розмірі (без обмежень) та обчислення пенсії за віком відповідно до довідки про заробітну плату від 22.07.2013 № 517.

Разом з тим, апеляційний суд не приймає до уваги посилання апелянта на судову практику зі спірного питання, а саме на постанову Верховного суду від 28.02.2019 по справі №560/359/17, оскільки спірні правовідносини по даній справі виникли до внесення змін у статті 56 та 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тобто до внесення змін щодо обчислення пенсії згідно з ч.2 ст. 27 Закону 1058 з урахуванням визначеного в ній обмеження (зміни до ст. 56, 57 Закону № 796 внесені у жовтні 2017 року Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148-VII).

Зважаючи на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача в частині обов`язку пенсійного органку провести позивачу розрахунок та виплату пенсії за віком у повному розмірі (без обмежень) та про обчислення пенсії за віком відповідно до довідки про заробітну плату від 22 липня 2013 р. №517 не підлягають задоволенню, і дії відповідача, в даному випадку відповідають критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Чернівецький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Сушко О.О. Ватаманюк Р.В.