Справа № 480/1639/19
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2019 р. Справа № 480/1639/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Гелети С.М., розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру), в якій просить визнати протиправною та скасувати відмову ГУ Держгеокадастру, викладену в листі від 28.02.2019 № О-1291-1478/21-19, у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,35 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Великочернеччинської сільської ради Сумського району Сумської області; зобов`язати ГУ Держгеокадастру надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,35 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Великочернеччинської сільської ради Сумського району Сумської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у січні 2019 позивач звернулась до ГУ Держгеокадастру із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. Листом від 28.02.2019 відповідач відмовив у наданні дозволу, посилаючись на те, що категорія бажаної земельної ділянки не встановлена. Позивач не погоджується із такими діями відповідача у зв`язку із чим звернулася до суду за захистом своїх порушених прав.

Представник відповідача подав до суду відзив у якому проти позовних вимог заперечує, просить відмовити в їх задоволенні. Зазначив, що у січні 2019 ОСОБА_1 звернулась із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,35 га для ведення особистого селянського господарства на території Великочернеччинської сільської ради Сумського району Сумської області. Спірним листом позивача повідомлено про неможливість задоволення поданої нею заяви, оскільки за інформацією міськрайонного управління у м. Сумах та Сумському районі, категорія (в тому числі цільове призначення) зазначеної на графічних матеріалах земельної ділянки не встановлена.

Надані позивачем матеріали не відображають конкретного місця розташування земельної ділянки та не дають змогу перевірити чи відповідає це місце вимогам законів.

Ухвалою від 15.05.2019 відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами доказ в їх сукупності, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що позивач звернулась до ГУ Держгеокадастру у Сумській області із заявою від 29.01.2019, яка 29.01.2019 була зареєстрована в ГУ Держгеокадастру за № О-1294/0/94-19, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,35 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту на території Великочернеччинської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 30).

Листом від 28.02.2019 № О-1291-1478/21-19 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що відповідно до інформаційної довідки, наданої міськрайонним управлінням у м. Сумах та Сумському районі від 28.02.2019 № 319/415-19 та графічних матеріалів, наданих позивачем, категорія земельної ділянки не встановлена (а.с. 19).

Суд зазначає, що особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані статтею 118 Земельного кодексу України.

Так, частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто реалізуючи бажання на отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, особа звертається до відповідного органу для отримання такої земельної ділянки із земель відповідної категорії та цільового призначення.

Як вбачається з листа ГУ Держгеокадастру від 28.02.2019 № О-1291-1478/21-19, підставою для відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення бажаної земельної ділянки стала відсутність інформації про категорію такої землі.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

В даному випадку позивач просила надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення їй у власність 0,35 га землі для ведення особистого селянського господарства.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо) (частина 2).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування:

а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства;

б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства;

г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об`єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства;

ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Таким чином, земельні ділянки сільськогосподарського призначення можуть передаватися громадянам у власність в тому числі для ведення особистого селянського господарства.

При цьому на момент передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, категорія такої земельної ділянки повинна бути встановлена відповідно до ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України, тобто земельна ділянка повинна мати цільове призначення "земельна ділянка сільськогосподарського призначення" для передачі її громадянину для відповідного цільового використання.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

На підтвердження обґрунтування категорії бажаної земельної ділянки "земельна ділянка сільськогосподарського призначення" позивачем надано листи Регіонального офісу водних ресурсів у Сумській області від 06.11.2018 № 2070, Державного підприємства "Сумське лісове господарство" від 21.11.2016 № 02-16/1572 на ім`я ОСОБА_2 (представника позивача) та акт обстеження земельної ділянки від 28.03.2019. Так, відповідно до листів Регіонального офісу водних ресурсів у Сумській області та Державного підприємства "Сумське лісове господарство", земельна ділянка площею 0,35 га не відноситься до земель водного фонду та лісового фонду (а.с. 13, 14).

Також, відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 28.03.2019, складеного ОСОБА_2 , земельна ділянка площею 0,35 га, що знаходиться на північний захід від с. Велика Чернеччина, відноситься до категорії земель: "землі сільськогосподарського призначення (сіножаті)" (а.с. 15).

При цьому суд зазначає, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється виключно на підставі рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Наданий позивачем акт не містить відомостей про те, яким рішенням вказана земельна ділянка віднесена до земель сільськогосподарського призначення (сіножатей), а тому вказаний документ не може бути доказом належності бажаної земельної ділянки до тієї чи іншої категорії земель.

Крім того, згідно з копією довідки міськрайонного управління у м. Сумах та Сумському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 28.02.2019 № 319/415-19, в управлінні відсутні будь-які картографічні, графічні або інші матеріали за допомогою яких можливо було б визначити категорію, цільове призначення чи вид угідь бажаної земельної ділянки (а.с. 32).

Крім того, слід зазначити, що в даному випадку, не є предметом розгляду бездіяльність відповідача чи іншого органу місцевого самоврядування щодо не прийняття рішення щодо віднесення спірної земельної ділянки до відповідної категорії, документи, додані до адміністративного позову не досліджувалися відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При розгляді зазначеної справи позивачем не доведена протиправність та необґрунтованість висновків, викладених в листі ГУ Держгеокадастру від 28.02.2019 № О-1291-1478/21-19.

Враховуючи викладене, а також те, що позивачем не подано належних та допустимих доказів того, що бажана для отримання у власність земельна ділянка площею 0,35 га відноситься до земель сільськогосподарського призначення, а відповідні відомості відсутні в уповноваженому органі виконавчої влади, відсутнє рішення, прийняте у відповідності до ст. 20 ЗК України, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо скасування відмови, викладеної в листі від 28.02.2019 № О-1291-1478/21-19 та зобов`язання ГУ Держгеокадастру надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,35 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Великочернеччинської сільської ради Сумського району Сумської області.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправною та скасування відмови Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, викладеної в листі від 28.02.2019 № О-1291-1478/21-19, у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,35 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Великочернеччинської сільської ради Сумського району Сумської області; зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,35 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населених пунктів на території Великочернеччинської сільської ради Сумського району Сумської області - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 15.07.2019.

Суддя С.М. Гелета