Справа № 761/40803/18
Суддя: Макаренко І. О.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/101/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Макаренко І. О., при секретарі Шлапаковій А.О., розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Начальника управління контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві Чубки Світлани Борисівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з посилаючись на те, що на підставі наказів ГУ ДФС у м. Києві № 11653 від 25.07.2018 року та № 12715 від 21.08.2018 року було проведено документальну планову податкову перевірку ФОП ОСОБА_1 , за результатами чого складено Акт від 04.09.2018 року № 3638/26-15-42-04-30/ НОМЕР_1 , на підставі якого головним державним ревізором-інспектором відділу планових перевірок самозайнятих осіб управління контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб Кіяницею Василем Васильовичем винесено два протоколи про адміністративні правопорушення № 184 від 27.09.2018 року щодо вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-1 КУпАП «Порушення порядку подання декларації про доходи та ведення обліку доходів і витрат»; та № 185 від 27.09.2018 року щодо порушення ст. 165-1 КУпАП «Порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

10.10.2018 року на підставі протоколів про адміністративне правопорушення № 184 від 27.09.2018 року за ч. 1 ст. 164-1 КУпАП та № 185 від 27.09.2018 року за 165-1 КУпАП уповноваженою особою-начальником управління контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб ГУ ДФС у м. Києві Чубкою Світланою Борисівною прийнято постанову по накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу 510,00 гривень.

Вказану постанову позивачка вважає незаконною так як постанова винесена поза строком притягнення особи до адміністративної відповідальності; постанова винесена на підставі протоколу, оформленого неуповноваженою особою з порушенням строку складення протоколу; у протоколі не зазначено конкретну норму законодавства, за якою притягнуто позивачку до відповідальності.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову Начальника управління контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві Чубки Світлани Борисівна від 10.10.2018 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-1 та ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідач у своєму відзиві на адміністративний позов зазначила, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідач Начальник управління контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві Чубки Світлани Борисівна є неналежним відповідачем у справі; позивачем заявлено вимогу про скасування постанови Начальника управління контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, який виконує частину повноважень Головного управління ДФС у м. Києві, а тому просила суд в задоволенні позову відмовити.

Відповідач також просила замінити відповідача на Головне управління ДФС у м. Києві.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

27.09.2018 року на підставі Акту документальної планової податкової перевірки № 3638/26-15-42-04-30/ від 04.09.2018 року головним державним ревізором-інспектором відділу планових перевірок самозайнятих осіб управління контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб Кіяницею Василем Васильовичем складено щодо ОСОБА_1 протоколипро адміністративні правопорушення № 184 від 27.09.2018 року щодо вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-1 КУпАП «Порушення порядку подання декларації про доходи та ведення обліку доходів і витрат» та № 185 від 27.09.2018 року щодо порушення ст. 165-1 КУпАП «Порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до Протоколу про адміністративне правопорушення № 184 від 27.09.2018 року (а.с. 5) вбачається, що головним державним ревізором-інспектором відділу перевірки самозайнятих осіб управління контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб Кіяницею Василем Васильовичем встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 вчинила правопорушення, яке полягало у неналежному веденні доходів і витрат у період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року.

Також, відповідно до Протоколу про адміністративне правопорушення № 185 від 27.09.2018 року (а.с. 6) вбачається, що головним державним ревізором-інспектором відділу перевірки самозайнятих осіб управління контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб Кіяницею Василем Васильовичем встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 вчинила правопорушення, а саме порушила порядок нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2017 року.

10.10.2018 року на підставі протоколів про адміністративне правопорушення № 184 від 27.09.2018 року та № 185 від 27.09.2018 року уповноваженою особою-начальником управління контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб ГУ ДФС у м. Києві Чубкою Світланою Борисівною прийнято постанову по накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу 510,00 гривень.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 164-1 та ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, абз. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Представником позивачки під час здійснення провадження з розгляду справи відповідачем було заявлено клопотання про закриття провадження (а.с. 11), яке залишилося без вирішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

За правилами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Поряд із цим, згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Звертаючись до суду з позовом позивачка зазначила відповідачем у справі Начальника управління контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Відповідач звернулася з клопотанням про заміну відповідача на належного, а саме Головне управління ДФС у м. Києві, яке на думку відповідачки має бути відповідачем за даним позовом, бо вона є посадовою особою державного органу.

Згідно ч. 3 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

З постанови про накладення адміністративного стягнення від 10.10.2018 року вбачається, що вона винесена посадовою особою, уповноваженою особою-начальником управління контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб ГУ ДФС у м. Києві Чубкою Світланою Борисівною .

Вбачається, що начальник управління є окремим суб`єктом владних повноважень та саме вона прийняла постанову, правомірність яких оспорює позивачка, що визнається відповідачкою.

Натомість Головне управління ДФС у м. Києві не вчиняло дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши наведені позивачем доводи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про те, що позов пред`явлено до належного відповідача. Начальник управління контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві є належним відповідачем у справі, і клопотання про заміну відповідача задоволенню не підлягає.

Аналізуючи доводи представника позивачки щодо спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності суд виходить з наступного.

Статтею 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Отже, з матеріалів справи вбачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, вчинені в 2011-2017 роках, при цьому відповідач вважає порушення триваючими, а тому вважала за можливе притягнення особи до відповідальності не пізніше двох місяців з дня виявлення такого порушення.

Разом з тим, положеннями КУпАП не передбачено визначення поняття «триваюче» правопорушення. На переконання суду триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Окрім того, порушення, передбачене ч. 1 ст. 164-1 та ст. 165-1 КУпАП не можна визначити триваючим. Не містяться і такі положення в діючому законодавстві.

Відповідно до положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 248 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. А закінчення строків притягнення особи до відповідальності виключає таке провадження.

Таким чином, зважаючи на закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього КУпАП, відповідач зобов`язана була закрити провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене, в даному випадку, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо позивачки не могло бути розпочато відповідачем, оскільки станом на момент розгляду справи, 10 жовтня 2018 року, сплив термін, передбачений статтею 38 цього Кодексу для притягнення позивачки до відповідальності, а тому Постанову від 10 жовтня 2018 року не можна визнати законною та обґрунтованою.

З матеріалів справи (а.с. 5, 6) вбачається, що складання протоколів про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 здійснював головний державний ревізор-інспектор відділу перевірки самозайнятих осіб управління контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб Кіяниця Василь Васильович .

На підставі складених протоколів 10 жовтня 2018 року відповідачкою Начальником управління контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві Чубкою Світланою Борисівною було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 (а.с. 7).

Відповідно до абз. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 234-2 КУпАП органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з ухиленням від подання декларації про доходи (стаття 164-1), порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (стаття 165-1). Від імені органів доходів і зборів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники органів доходів і зборів та їх заступники, уповноважені ними посадові (службові) особи.

Відповідно до ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 року № 1797-VIII, який набув чинності 01 січня 2017 року, включено до Податкового кодексу України (далі - ПК України) норму, яка визначає зміст поняття «уповноважена особа контролюючого органу». Так, відповідно до п. 14.1.137-1 ПК України уповноважена особа контролюючого органу - посадова (службова) особа контролюючого органу, уповноважена керівником такого органу на виконання певних його функцій в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 20.4. ПК України керівник контролюючого органу має право надавати посадовим (службовим) особам такого органу повноваження на виконання певних функцій, передбачених цим Кодексом, законодавством з питань сплати єдиного внеску, законодавством з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за погодженням з керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, має право надавати посадовим (службовим) особам такого органу повноваження на виконання певних функцій, передбачених цим Кодексом, законодавством з питань сплати єдиного внеску, іншим законодавством, контроль за дотримання якого покладено на контролюючі органи.

При цьому, відповідно до п. 21.1.8. ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані оприлюднювати на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, перелік уповноважених осіб контролюючого органу та переданих таким особам функцій у випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, Перелік уповноважених осіб з обов`язковим визначенням переданих кожній особі функцій повинен бути оприлюднений на офіційному сайті податкового органу. При цьому особи, визначені в такому переліку, мають виключно ті повноваження, що вказані у такому переліку. У свою чергу, особи, які відсутні у відповідному переліку, не мають делегованих керівником повноважень.

Відповідно до Наказу ГУ ДФС України № 13698 від 24.11.2017 року уповноваженою особою на винесення постанов про накладення адміністративного стягнення за порушення вимог ст. 26 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» є Чубка Світлана Борисівна . Інформація про відповідача як уповноважену особу оприлюднена на офіційному сайті фіскальної служби.

Відповідно до відзиву відповідачки головний державний ревізор-інспектор Кіяниця Василь Васильович виконує свої обов`язки на підставі посадової інструкції, яка затверджена Начальником Головного управління ДФС у м. Києві (а.с. 103-117), відповідно до якої передбачено повноваження складання протоколів про адміністративні правопорушення стосовно посадових осіб платників податків-юридичних осіб, платників податків-фізичних осіб у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення за результатами фактичних та документальних перевірок, винесенням (винесенням у разі необхідності) постанов у межах компетенції».

Доказів того, що головний державний ревізор-інспектор відділу перевірки самозайнятих осіб управління контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб Кіяниця Василь Васильович уповноважений керівником контролюючого органу за погодженням з керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, як того вимагає норма п. 20.4. ПК України, суду не надано.

Таким чином, головний державний ревізор-інспектор відділу перевірки самозайнятих осіб управління контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб Кіяниця Василь Васильович не включений до переліку уповноважених осіб в порядку, передбаченому ПК України.

Відповідно до п. 2 абз. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 № 184 від 27.09.2018 року та № 185 від 27.09.2018 року складенні не уповноваженою особою, і тому не могли бути доказами при здійснені провадження у справі щодо адміністративного правопорушення щодо позивачки ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що Акт № 3638/26-15-42-04-30/ НОМЕР_1 про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (а.с. 80), яким виявлені можливі порушення ОСОБА_1 вимог законодавства, було складено 04.09.2018 року.

Протоколи про адміністративне правопорушення № 184 та № 185 складені тільки 27.09.2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відзив відповідачки не містить заперечень на обґрунтування позиції представника позивача в частині порушення строку складення протоколів про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, твердження представника позивача про порушення терміну складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 254 КУпАП, суд вважає обґрунтованим.

Відповідно до абз. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 2 абз. 1 ст. 278 КУпАП посадова особа при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення № 185 від 27.09.2018 року вбачається наступне.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є вирішення його в точній відповідності з законом.

Натомість, із Протоколу про адміністративне правопорушення № 185 від 27.09.2018 року вбачається, що особою, що складала протокол на зазначено конкретної норми статті 165-1 КУпАП, яку порушила позивачка.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши наведені позивачем доводи, оцінивши наявні у справі докази, враховуючи, що відповідачкою не надано суду беззаперечних доказів правомірності своїх дій, суд приходить до висновку про протиправність постанови відповідача від 10.10.2018 року щодо накладення адміністративного стягнення на позивачку, і наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст.245, 246, 258, 286 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Начальника управління контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві Чубки Світлани Борисівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Начальника управління контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві Чубки Світлани Борисівна від 10.10.2018 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-1 та ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-1 та ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя :