Справа № 160/6395/19
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 липня 2019 р. Справа № 160/6395/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кальника В.В.

за участі:

секретаря судового засідання Туренко К.М.

представника заявника ОСОБА_1

представника відповідача Задніпряного А.О.

розглянувши у судовому засіданні у місті Дніпрі заяву Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Конекшн" про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків, -

ВСТАНОВИВ:

09.07.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області, заявник) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Конекшн" про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків в порядку ст.283 КАС України, в якій заявник просить суд:

- підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус Конекшн» ().

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що відповідач в особі директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус Конекшн» ОСОБА_2 в порушення п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України не допустив посадових осіб податкового органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі наказу № 4050-п від 04.07.2019 року. При цьому, заявник посилається на ст. 94 Податкового кодексу України, ст. 283 КАС України та вказує, що платник податків умисно ухиляється від проведення перевірки та фактично перешкоджає податковому органу здійснювати податковий контроль. Тому просить суд підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна відповідача.

Ухвалою суду від 10.07.2019 року було відкрито провадження у цій адміністративній справі та призначено заяву до розгляду у судовому засіданні.

10.07.2019 року від представника відповідача до суду поданий відзив на заяву про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків, в якому він просив відмовити у задоволенні заяви. Також зазначив, що ним було подано до суду першої інстанції позовну заяву щодо оскарження Наказу № 4050-п від 04.07.2019 року, яким заявником було призначення перевірку, до якої посадових осіб заявника не було допущено. Таким чином, в судовому провадженні по справі №160/6410/19 буде вирішуватись спір про право, що, в свою чергу, є підставою для постановлення судом відмови у задоволенні заяви контролюючого органу про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків.

У судовому засіданні 11.07.2019 року представник заявника підтвердив доводи заяви та просив задовольнити її у повному обсязі.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні заяви з підстав, наведених у відзиві.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника заявника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 04.07.2019 року заявником був винесений наказ № 4050-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Оптімус Конекшн».

За поясненнями заявника, з метою пред`явлення направлень, 08.07.2019 року службовими особами податкового органу був здійснений вихід за податковою адресою ТОВ «Оптімус Конекшн».

Однак, директором вказаного підприємства було відмовлено інспектору у допуску до проведення перевірки, про що складений акт від 08.07.2019 року № 37090/04-36-14-04/40930702 «Про відмову в допуску до проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Оптімус Конекшн». При цьому, судом встановлено, що відповідач підписав акт про відмову у допуску до перевірки.

08.07.2019 року заявником прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Оптімус Конекшн».

Суд, проаналізувавши обставини справи та наявні у справі докази, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви через наявність спору про право на проведення перевірки, до якої службові особи податкового органу не були допущені, що тягне за собою закриття провадження у справі.

Так, у відповідності до пп. 20.1.31, 20.1.32, 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи у разі перешкоджання платником податків у виконанні податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень; звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом; звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

У відповідності до пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 283 КАС України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійснені ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів, зокрема, щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Разом з тим, у відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 283 КАС України, наявність спору про право є підставою для відмови у відкритті провадження за такою заявою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З аналізу наведених вище норм закону вбачається, що для вирішення питання про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків податковий орган повинен звертатися до адміністративного суду. Разом з тим, в порядку ст. 283 КАС України такі вимоги розглядаються виключно за відсутності між сторонами спору про право.

В судовому засіданні встановлено наявність між сторонами спору про право, оскільки відповідач не погоджується із законністю наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області наказу № 4050-п від 04.07.2019 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Оптімус Конекшн», та оскаржує зазначений наказ в судовому порядку (справа № 160/6410/19).

На підтвердження зазначених обставин, до матеріалів справи долучено копію витягу з реєстру судових рішень, копію адміністративного позову ТОВ «Оптімус Конекшн» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу № 4050-п від 04.07.2019 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Оптімус Конекшн», який прийнято Дніпропетровським окружним адміністративним судом 09.07.2019 року.

З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що у цьому випадку дійсно спір про право має місце. А на підставі п. 2 ч. 4 ст. 283 КАС України наявність спору про право є підставою для відмови у відкритті провадження за такою заявою. Проте, після відкриття провадження у справі за відповідною заявою зазначене є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду судочинства, яким є провадження за заявою податкового органу.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 13.03.2018 року, справа № 804/5228/17, адміністративне провадження № К/9901/5137/17.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі за заявою податкового органу про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Оптімус Конекшн» на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, через наявність між сторонами спору про право.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 238, 243, 283 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі №160/6395/19 за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус Конекшн» про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків,через наявність між сторонами спору про право.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцати днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя В.В. Кальник