Справа № 159/1158/19
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/6671/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Бруновської Н.В.,

при секретарі судового засідання: Дроздовській Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 травня 2019 року (суддя- Лесик В.О., ухвалене в м. Ковель, повний текст складено 30.05.2019р.) у справі № 159/1158/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заступника начальника - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Рівненської митниці ДФС Сімчука Віталія Петровича про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

01.03.2019р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Заступника начальника - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Рівненської митниці ДФС Сімчука Віталія Петровича про скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду ОСОБА_1 оскаржив його подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Вважає, що оскаржуване рішення винесене без належного з`ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить його скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Як на доводи апеляційної скарги зокрема посилається на те, що ним до митного оформлення пред`явлено виключно ті документи, що були йому передані, які не скасовані чи визнані недійсними, він діяв добросовісно, без жодного умислу щодо заявлення неправдивих відомостей щодо транспортного засобу та заниження митної вартості, що свідчить про відсутність в його діях прямого умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Сторони будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились та явки представника в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

15.07.2019р. на електронну адресу суду прийшло клопотання від відповідача про розгляд справи за відсутності їхнього представника.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 лютого 2019 року заступником начальника начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Рівненської митниці ДФС Сімчуком В.П. було винесено постанову у справі про порушення митних правил №0059/20400/19, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушень митних правил за ознаками ч.1ст. 485 Митного кодексу України і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 130858,83 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 485 Митного кодексу України за заявлення в митній декларації неправдивих відомостей щодо дійсної, фактурної вартості транспортного засобу марки "AUDI"модель «А5»,кузов № НОМЕР_1 , 2013року випуску, з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів.

Вважаючи постанову в справі про порушення митних правил винесеною протиправно, та такою, що підлягає скасуванню, ОСОБА_1 звернувся суд з позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції зробив висновок, що наявний факт свідомого заявлення позивачем неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості даного транспортного засобу, та подання документів з такими відомостями з метою неправомірного зменшення розміру належних до сплати митних платежів в повній мірі доведено зібраними та дослідженими матеріалами справи, а відтак оскаржувана постанова є обгрунтованою.

Колегія суддів апеляційного суду з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, з огляду на таке.

Статтею 485 Митного кодексу України, встановлено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Для притягнення до відповідальності, згідно з статтею 485 Митного кодексу України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу, а також наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.

Відповідно до частини 1 статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом статті 10 Кодексу про адміністративне правопорушення України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому, статтею 485 Митним кодексом України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Згідно з частиною 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частини 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Частиною 2 статті 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною 3 статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. (частини 5, 6 статті 264 МК України)

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України.

З матеріалів справи встановлено, що для переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України позивач подав органам доходів і зборів України наступні документи: інвойс № 010139 від 13 серпня 2017 року, виписаний компанією «Atlantic Resources. Inc» (13012 NW8 Street, Pembroke Pikes, FL33028,USA), документ «SALVAGE CERTIFICATE» (документ про реєстрацію автомобіля №631936 L. У згаданому інфойсі зазаначено, що вартість автомобіля становить 3950 дол.США.

Переміщення автомобіля проведено на підставі митної декларації типу ІM40EE № UA204010/2018/205738 від 24.04.2018 року.

26.04. 2018 року декларант ПП «ВЕСТ БРОК» у Рівненську митницю ДФС подав митну декларацію типу ІM40EE № UA204010/2018/205738 від 24.04.2018 року для проведення митного оформлення легкового автомобіля марки"AUDI" модель «А5», кузов № НОМЕР_1 , 2013 року випуску, на підставі чого було проведено митне оформлення транспортного засобу за рівнем митної вартості, що відповідає 114276, 87 грн. або в еквіваленті 4350 дол. США.

Будь-які докази щодо фальсифікації поданих до митного оформлення в Україні документів, зокрема, договору купівлі-продажу, відсутні, як і докази того, що позивач був обізнаний про оформлення експорту в країні-відправлення із зазначенням іншої (вищої) ціни вказаного автомобіля.

Так, підставою для притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил стали документи, надані митними органами Литовської Республіки, які містять невідповідності з документами, наданими позивачем для митного оформлення транспортного засобу на території України, щодо продавця і покупця, а також вартості транспортного засобу.

Однак, суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не перевірив обставин завершення експорту транспортного засобу, не направив запитів компаніям, які фігурують відправниками товару у документах, наданих митними органами Литовської Республіки та документах, поданих до митного оформлення позивачем, не вжив заходів щодо встановлення особи і опитування ОСОБА_2 , який значиться покупцем автомобіля за документами, наданими митними органами Литовської Республіки, а тому отримані від митних органів Литовської Республіки документи, на переконання суду апеляційної інстанції, не є доказами винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил та не доводять наявності у діях позивача умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру шляхом надання неправдивих відомостей щодо відправника, отримувача та вартості товару.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що, вказані документи не виключають можливості переходу прав на автомобіль після такого оформлення до інших осіб, в тому числі, до продавця, зазначеного в поданих до митного оформлення документах, фірми, а факт спільного перетину митного кордону України позивача та ОСОБА_2 на придбаному автомобілі не доводить протиправних дій позивача.

Європейський суд з прав людини, судова практика якого в силу приписів статті 6 КАС України та статті 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" застосовується судами як джерело права, у справі "Федорченко та Лозенко проти України" зазначив, що при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумними сумнівом".

Суд апеляційної інстанції зауважує, що у судовому рішенні за результатами розгляду справи обов`язково повинен бути дотриманий критерій переконливості, так як для встановлення обставин у справі при її вирішенні необхідно, щоб докази однієї сторони переконували у наявності цих обставин більше, ніж докази іншої сторони переконували у протилежному.

За таких обставин, аналізуючи вимоги частини 1 статті 486, статті 489 МК України, щодо з`ясування обставин кожної справи та вирішення її з дотриманням вимог закону, а також приписів частини 1 статті 466 МК України, щодо застосування адміністративного стягнення за порушення митних правил не інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України, вимог пунктів 2 та 3 частини 1 статті 531 МК України, щодо підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова у справі про порушення митних правил №0059/20400/19 від 14.02.2019 винесена без дотримання законодавчих приписів та без врахування обставин у справі, оскільки відповідачем не доведено наявність умислу в діях позивача, спрямованого на вчинення порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, а також переслідування мети, спрямованої на неправомірне зменшення розміру митних платежів.

Суд першої інстанції не врахував вищевказаних обставин та дійшов помилкового висновку про відмову в позові.

Згідно з ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Відповідно до п.3ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення позовних вимог шляхом скасування постанови у справі про порушення митних правил №0059/20400/19 від 14.02.2019р. та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 310, 312, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 травня 2019 року у справі № 159/1158/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову Заступника начальника - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Рівненської митниці ДФС Сімчука Віталія Петровича від 14.02.2019р. №0059/20400/19 у справі про порушення митних правил та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
Н. В. Бруновська
Повне судове рішення складено 16.07.2019р.