Справа № 325/1118/19
Суддя: Васильцова Г. А.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 325/1118/19
№ 2-а/325/4/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Васильцової Г.А.

при секретарі - Міняйло А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приазовського районного суду Запорізької області справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, старшого сержанта поліції Коваль Юрія Сергійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

21 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Приазовського районного суду з вказаним позовом в якому просить визнати неправомірною та скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП018 № 263765 від 08.06.2019 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 08 червня 2019 року поліцейським СРПП Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Коваль Юрієм Сергійовичем відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ДП018 № 263765. Відповідно до винесеної постанови він визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП України. Як зазначено в постанові, він керував транспортним засобом з непристебнутим ременем безпеки та не мав при собі і не пред`явив поліса обов`язкового страхування, чим порушив п. 2.1, 2.3.в Правил дорожнього руху України. Однак, на думку позивача, постанова є протиправною та підлягає скасуванню виходячи з наступного. 08.06.2019 близько 08.20 години, керуючи автомобілем Фольксваген Пассат, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , він рухався у напрямку міста Дніпро та на 437 км автодороги Н-08 був зупинений поліцейським сектору реагування патрульної поліції Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Коваль Ю.С. За твердженням позивача, на момент керування він був пристебнутий ременем безпеки, правил дорожнього руху не порушував. Зупинивши автомобіль, відстебнувши ремінь безпеки, він вийшов із автомобіля назустріч поліцейському. На його запитання про причину зупинки, поліцейський повідомив, що проходить операція «Зброя» та в нього є підстави вважати, що у нього в автомобілі знаходиться зброя. Позивач повідомив поліцейському, що зброї в автомобілі не має та запропонував інспектору оглянути автомобіль. На вказане поліцейський оглядати автомобіль не став та сказав, що він їхав з не пристебнутим ременем безпеки. Позивач попросив інспектора надати докази вчинення ним зазначеного адміністративного правопорушення. Доказів він не надав та почав незадовільно висловлюватись на його адресу, а також пред`явив вимогу надати посвідчення водія та реєстраційний документ на автомобіль. Оскільки позивач вийшов із автомобіля тримаючи в руках посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль, він надав їх поліцейському, який із вказаними документами попрямував до службового автомобіля та почав переписувати дані, зазначені у посвідченні. Позивач наголосив відповідачу, що його дії незаконні та повідомив, що буде оскаржувати їх, на що він повернув посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль. Розуміючи, що дії відповідача незаконні, оскільки причиною зупинки була, начебто, перевірка автомобілю на предмет знаходження в ній зброї, а потім з`явилась інша причина, позивач забрав документи та поїхав у своїх справах. Жодних протоколів у його присутності відповідачем не складалось, постанов не виносилось, підписати будь-які документи не пропонувалось. 15.06.2019 року позивач отримав поштою постанову, з якої дізнався, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом із не пристебнутим ременем безпеки та за відсутність і не пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності.

Позивач вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки причина зупинки його транспортного засобу відповідачем була необґрунтованою та надуманою, адже жодних дій з перевірки та огляду його автомобілю на підтвердження перебування у ньому зброї відповідачем здійснено не було. Такими діями відповідачем було порушено його права, передбачені ст. 3 Конституції України. Наступна причина зупинки автомобіля, яка була оголошена відповідачем - керування транспортним засобом з не пристебнутим ременем безпеки, що потягнуло за собою притягнення до адміністративної відповідальності, також є надуманою та не підтверджена жодним доказом. Жодних доказів на підтвердження обставини скоєння ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП (порушення правил користування ременями безпеки) та ч. 1 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідачем йому, на його законну вимогу, для ознайомлення не надано, чим порушено вимоги ст. 268 КУпАП. Також при вирішенні питання про винність позивача працівником поліції не було з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і які передбачені ст.280 КУпАП, а саме те, що працівник поліції при складані постанови по справі про адміністративне правопорушення керувався лише своїми припущеннями, не взято до уваги пояснення позивача щодо того, що він був пристебнутий під час руху, не надано для ознайомлення докази про вчинення ним правопорушення; не було враховано обставини що пом`якшують або обтяжують відповідальність; не встановлено належним чином чи взагалі винний позивач у вчинені адміністративного правопорушення. Оскаржувана постанова також не містить жодного посилання на докази, якими керувався уповноважений орган при винесенні постанови. Крім того п. 10 розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції зазначено, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення у ній зазначаються, зокрема у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка винесла постанову» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи органу поліції, яка винесла постанову, та орган поліції (повністю, без скорочень). Не зважаючи на вказані вимоги відповідачем зазначено скорочену назву посади та взагалі не зазначено органу поліції до якого він відноситься. Крім того, невірно зазначено прізвище позивача замість « ОСОБА_1 » вказано « ОСОБА_1 », що взагалі ставить під сумнів щодо кого винесено вказану постанову.

Враховуючі вищевикладене позивач вважає, що постанова серії ДП018 № 263765 від 08.06.2019 про адміністративне правопорушення винесена з порушеннями його прав та чинного законодавства України, є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Приазовського районного суду від 21 червня 2019 року було відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. До матеріалів позову додана заява, в якій позивач просить розглянути справу за його відсутності, свій позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши та оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно наявні у матеріалах докази, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП018 № 263765 від 08.06.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП за те, що він 08 червня 2019 року о 08 год. 20 хв. на 437 км а/д Н-08 керував транспортним засобом Фолксваген Пассат, д.н. НОМЕР_1 з непритягнутими ременем безпеки та не мав при собі і не пред`явив поліс страхування обов`язкової цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 2.1(ґ), 2.3 (в) ПДР України.

Так, частина 1 статті 126 КУпАП, передбачає накладення адміністративного стягнення за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України (ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року(із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1.1 ПДР України - ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до вимог п. 2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п. 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Тобто, як вбачається з оспорюваної позивачем постанови, правопорушника не було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, а тому відсутні будь-які правові підстави для встановлення провини у вчиненому правопорушенні.

Крім того, суд не може прийняти до уваги доводи позивача про сумніви щодо винесеної постанови стосовно нього як «Михова», оскільки під час складання протоколу позивачем поліцейському було надано документ, який посвідчує особу - посвідчення водія, видане на російській мові, де прізвище зазначено « ОСОБА_1 ». Заперечень щодо прізвища в постанові під час її складання у водія не викликало сумніву.

Позивач не заперечив той факт, що на вимогу працівника поліції він не надав поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому ця обставина не підлягає доказуванню в силу ч.1 ст. 78 КАС України.

Таким чином, судом встановлено, що законних вимог поліцейського щодо пред`явлення документів ОСОБА_1 не виконав, не надав поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 (ґ) ПДР України.

Доказів про наявність дійсного на час вчинення правопорушення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних позивачем суду не надано.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи.

Згідно з ч. 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, відповідно до ч.5 статті 77 КАС якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, оскільки позивачем порушені ПДР України, відповідач, притягнувши його до відповідальності, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Підстав для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача відсутні, тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.ст. 9, 126, 247, 251, 258, 280, 288, 289 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 19, 20, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Солонянського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, старшого сержанта поліції Коваль Юрія Сергійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України (в новій редакції), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду складено 11 липня 2019 року.

Суддя Г.А. Васильцова