Справа № 826/7041/18
Суддя: Літвіна Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7041/18
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

09 липня 2019 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Літвіна Н.М., перевіривши апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Веріас» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 лютого 2019 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління ДФС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ч. 1 ст. 295 КАС України та п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 лютого 2019 року було прийняте у відкритому судовому засіданні.

Матеріали справи не містять інформації стосовно дати отримання скаржником копії даного судового рішення.

Всупереч вимогам п. 4 ч. 5 ст. 296 КАС України відповідачем не надано докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Однак, враховуючи те, що 13 березня 2019 року Головним управлінням ДФС у м. Києві подано апеляційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 лютого 2019 року, суд вважає за необхідне врахувати вказану дату, як дата з якої належить обраховувати початок перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Останній день строку апеляційного оскарження рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 лютого 2019 року для відповідача є 12 квітня 2019 року.

Отже, звертаючись до суду з апеляційною скаргою 18 червня 2019 року скаржником пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Разом з апеляційною скаргою відповідачем подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Заява мотивована тим, що відповідач у строк, визначений ст. 295 КАС України, звертався до суду з апеляційною скаргою. Зазначена апеляційна скарга повернута скаржнику ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду 28 травня 2019 року. Скаржник зазначає, що повернення апеляційної скарги не позбавляє учасника справи права на повторне звернення до суду, якщо апеляційна скарга подана до суду у річний строк з моменту постановлення такого рішення.

Надаючи оцінку вказаній заяві суд виходить з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Перевіряючи обґрунтованість доводів клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження суд враховує, що саме по собі звернення до суду в межах встановленого строку із апеляційною скаргою, яка була повернута судом, не є достатньою і безумовною підставою для визнання поважними причин пропуску строку апеляційного оскарження при зверненні з повторною апеляційною скаргою до закінчення річного строку.

Разом з тим, повернення апеляційної скарги не є перешкодою для повторного апеляційного оскарження судового рішення за умови усунення підстав, які зумовили повернення апеляційної скарги.

Відповідно, у разі, якщо скаржник невідкладно після отримання копії ухвали про повернення апеляційної скарги повторно звертається до суду із належним чином оформленою апеляційною скаргою, він має право на поновлення строку апеляційного оскарження.

Разом з тим, під час повторного звернення відповідача до суду з апеляційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 лютого 2019 року відповідачем не сплачено судовий збір.

У тексті заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження вказано, що за подання даної апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 4 521 грн 51 коп.

Однак, платіжного документу про таку сплату не надано до суду (у додатках до апеляційної скарги та до заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження такий документ відсутній).

Крім того, у тексті апеляційної скарги міститься клопотання про відстрочення сплати судового збору або звільнення від такої сплати.

З огляду на зазначені вище обставини, суд визнає неповажними вказані скаржником у клопотанні підстави для поновлення строку апеляційного оскарження.

Надаючи оцінку клопотанню відповідача про відстрочення сплати судового збору або про звільнення від такої сплати, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з тексту поданого до суду клопотання, останнє мотивоване недостатністю коштів, призначених для сплати судового збору. Однак доказів, підтверджуючих зазначені обставини до суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Положеннями ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 8 вказаного Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Перевіряючи наявність підстав для відстрочення відповідачу сплати судового збору або звільнення його від такої сплати, суд не встановив обставин та умов, за яких відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» може бути здійснено вказані дії.

З огляду на зазначені вище обставини клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору або звільнення від такої сплати не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову в даній справі складає 6 150 200 грн 68 коп.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», який на перше січня 2018 року становив 1762 грн.

Згідно з пп. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в чинній на час подачі апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції редакції, за подання до адміністративного суду апеляційної скарги апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні, зокрема позовної заяви.

Як вбачається з адміністративного позову, позивачем заявлено позовні вимоги майнового характеру, у зв`язку з чим та з врахуванням суми позову, за подачу апеляційної скарги відповідач мав сплатити судовий збір у сумі 138379 грн 52 коп. Однак, вказаних дій не здійснив.

У відповідності до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Згідно з ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без руху та встановити десятиденний строк з моменту вручення цієї ухвали протягом якого скаржник має право надати до суду: заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, обґрунтовану іншими доводами та оригінал документа про сплату судового збору у встановленому законом розмірі.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач - УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/22030101; код отримувача (ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку (МФО) - 899998; номер рахунка - 1055; код класифікації доходів бюджету - 22030101.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 293, 295, 298 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про відстрочення сплати судового збору або про звільнення від його сплати - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Веріас» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без руху.

Встановити Головному управлінню Державної фіскальної служби у м. Києві строк для усунення вказаних недоліків - десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя Н.М. Літвіна