Справа № 620/2074/19
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

17 липня 2019 року м. Чернігів Справа № 620/2074/19

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі №620/2074/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ - 39392183), третя особа - Центральний відділ державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (вул. Шевченка, 118, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ - 36931595) про визнання протиправною та скасування вимоги,

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі - ГУ ДФС у Чернігівській області), третя особа - Центральний відділ державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (далі - Центральний відділ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДФС у Чернігівській області від 09.11.2018 №Ф-14287-17 про сплату боргу (недоїмки) із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено про протиправність оскаржуваної вимоги з підстав, що він не здійснював підприємницьку діяльність у період, за який нараховано борг (недоїмку), оскільки з 25.02.2016 по 25.02.2019 проходив військову службу у лавах Збройних Сил України у зв`язку з плановою мобілізацією та безпосередньо брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. Вважає, що у період з 25.02.2016 по 25.02.2019 він був звільнений від сплати єдиного внеску, у зв`язку з чим оскаржувана вимога є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Одночасно з адміністративним позовом ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення на підставі вимоги ГУ ДФС у Чернігівській області від 09.11.2018 №Ф-14287-17 про сплату боргу (недоїмки). Також позивач просить зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову шляхом заборони Центральному відділу ДВС ГТУЮ у Чернігівській області вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання вимоги ГУ ДФС у Чернігівській області від 09.11.2018 №Ф-14287-17 про сплату боргу (недоїмки) до набрання рішенням суду законної сили.

Обґрунтовуючи необхідність застосування заходів забезпечення позову, позивач вказує на той факт, що строк пред`явлення оскаржуваної в адміністративному позові вимоги до виконання сплив 30.04.2019. Разом з тим 17.05.2019 державним виконавцем Центрального відділу ДВС ГТУЮ у Чернігівській області Садовською Т.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Вважає, що зазначені обставини зумовлюють необхідність забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі вимоги ГУ ДФС у Чернігівській області від 09.11.2018 №Ф-14287-17 про сплату боргу (недоїмки).

Розгляд поданої заяви про забезпечення адміністративного позову здійснюється, на підставі частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, без повідомлення учасників справи.

Визначаючись щодо наявності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову у даній адміністративній справі, суд враховує таке.

Підстави забезпечення позову визначені статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Так, відповідно до частини 1 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи, визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

В розумінні наведеної норми КАС України при вирішенні питання про забезпечення позову суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних критеріїв: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.

Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити позов лише за наявності двох обов`язкових умов: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.11.2018 відповідачем винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-14287-17, відповідно до якої станом на 30.01.2019 заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску становить 13455,07 грн.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 (у редакції наказу від 04.05.2018 №469) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953, вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

У свою чергу Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З долучених до заяви документів судом встановлено, що на підставі заяви стягувача про примусове виконання оскаржуваної вимоги, 17.05.2019 головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС ГТУЮ у Чернігівській області Садовською Т.Л. відкрито виконавче провадження ВП №59148522 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Чернігівського управління ГУ ДФС у Чернігівській області боргу у сумі 13455,07 грн. та виконавчого збору у сумі 1345,50 грн.

При вирішенні заяви суд виходить з того, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (частина 4 статті 150 КАС України).

Закон №1404-VIII також не містить механізму зупинення виконання оскаржуваної вимоги до розгляду спору судом.

Пунктом 2 статті 34 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Суд враховує, що правомірність вимоги ГУ ДФС у Чернігівській області від 09.11.2018 №Ф-14287-17 про сплату боргу (недоїмки) із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досліджується судом у даній справі. Сам по собі факт оскарження вказаної вимоги в судовому порядку не зупинив її виконання.

Враховуючи відкриття виконавчого провадження про примусове виконання оскаржуваної у даній справі вимоги про сплату боргу (недоїмки), суд дійшов висновку, що у разі встановлення, за результатами розгляду даної адміністративної справи, протиправності оскаржуваної вимоги і задоволення позовних вимог про її скасування, позивачу доведеться докласти зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти), на яке може бути звернено стягнення.

Разом з тим суд враховує, що право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», застосовується судами як джерело права.

Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні.

Складовою захисту права особи на мирне володіння своїм майном, гарантованого статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є превентивні способи захисту права власності. Превентивний захист права власності допускається в разі існування загрози порушення права, яка має носити реальний характер і бути доведена в кожному конкретному випадку.

Аналізуючи вищевикладене, оскільки забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу позивача, суд дійшов висновку, що у даному випадку невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника та ускладнить їх відновлення, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Статтею 151 КАС України передбачено види забезпечення позову.

Так, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти та дійшов висновку, що вжиття вказаних заходів забезпечення адміністративного позову буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Водночас невжиття таких заходів, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів заявника, на захист яких подано адміністративний позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Зважаючи на те, що подання позову, а також відкриття провадження у справі не зупиняє рішення суб`єкта владних повноважень, а також на подані позивачем докази, що підтверджують вчинення відповідачем дій з примусового виконання оскаржуваної у даній адміністративній справі постанови, відкриття виконавчого провадження, суд вважає достатнім та співмірним для захисту прав заявника від можливих порушень задовольнити заяву позивача про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення на підставі вимоги ГУ ДФС у Чернігівській області від 09.11.2018 №Ф-14287-17 про сплату боргу (недоїмки) та забороною Центральному відділу ДВС ГТУЮ у Чернігівській області вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання вимоги ГУ ДФС у Чернігівській області від 09.11.2018 №Ф-14287-17 про сплату боргу (недоїмки) до набрання рішенням суду законної сили.

Керуючись статтями 150 - 154, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі №620/2074/19 - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі вимоги Головного управління ДФС у Чернігівській області від 09.11.2018 №Ф-14287-17 про сплату боргу (недоїмки) та заборонити Центральному відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання вимоги Головного управління ДФС у Чернігівській області від 09.11.2018 №Ф-14287-17 про сплату боргу (недоїмки) до набрання рішенням суду законної сили.

Копію ухвали направити сторонам до відома, Центральному відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області - до виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (частина 1 статті 156 КАС України).

Ухвала набирає законної сили в строк та порядку, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала про забезпечення позову.

Ухвала суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, через Чернігівський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Падій