Справа № 580/1692/19
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2019-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року справа № 580/1692/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - УМВС України в Черкаській області про визнання протиправними дій і бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

27.05.2019 у Черкаський окружний адміністративний суд з позовом звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) до Міністерства внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд.10; ) (далі - відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення за заявою позивача стосовно призначення і виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням 2 групи інвалідності;

визнання протиправними дій відповідача щодо повернення без розгляду документів стосовно призначення і виплати позивачу такої одноразової грошової допомоги;

зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву від 26.02.2019 з доданими документами про призначення і виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку зівстановленням 2 групи інвалідності та прийняти рішення відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію" та відповідно до п.9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015 №850.

У позовній заяві зазначено, що після первинного встановлення позивачу втрати працездатності за наслідками повторного огляду МСЕК йому у 2019 році встановлено 2 групу інвалідностіза більший відсоток втрати працездатності. Позивач стверджує, що законодавство не передбачає обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності після первинного встановлення втрати працездатності. Перелік підстав, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, такої підстави не передбачає. Також позивач вважає порушенням видача відповідачем листа без прийняття рішення за наслідками розгляду документів. Тому просив задовольнити позов.

Ухвалою від 29.05.2019 суд позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також ухвалою суд залучив до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - УМВС України в Черкаській області (далі - третя особа) та встановив відповідачу і третій особістрок, тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали, для надання відзиву та пояснень на позовну заяву.

Згідно з даними рекомендованих повідомлень вказану ухвалу відповідач та третя особа отримали 03.06.2019. Позивачу ухвала направлена за адресою, вказаною в позовній заяві. Однак повернулась суду 08.07.2019 з довідкою поштового відділення про причини невручення - за закінченням терміну зберігання, а, отже, відповідно до п.4 ч.1 ст.127 КАС України вона вважається йому врученою належним чином.

10.06.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд у задоволенні позову відмовити. Вказує, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що після первинного встановлення йому втрати ступеня працездатності 2 групу інвалідності більший відсоток втрати працездатності установлено позивачу в строк понад два роки.

20.06.2019 третя особа надала відзив на позов, за змістом аналогічні відзиву відповідача.

Оскільки сторони клопотань про розгляд справи з їх повідомленням (викликом у судове засідання) суду не надали, а призначення експертизи або допит свідків не визнаний необхідним для вирішення спору, суд вирішив розглянути справу у спрощеному провадженні без їх виклику (у письмовому провадженні).

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Суд встановив, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 17.06.1994 до 28.09.2012.

У зв`язку з втратою позивачем 10% працездатності внаслідок травми, отриманої в період проходження служби, за наслідками огляду МСЕК він 18.02.2004 отримав від НАСК «Оранта» страхову виплату в розмірі 800,00 грн.

01.02.2019 Черкаською обласною МСЕК №2 позивачу встановлена 2 група інвалідності безтерміново у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ (виписка з акта огляду МСЕК від 01.02.2019 серії 12 ААБ №134091 долучена до матеріалів справи), та визначено 70% втрати працездатності (довідка від 01.02.2019 серії 12 ААА №033095).

Позивач звернувся до УМВС України в Черкаській області із заявою від 26.02.2019 про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням 2 групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

До заяви додав копії: паспорта та РНОКПП, довідок МСЕК, довідки з НАСК «Оранта», індивідуальної програми реабілітації та свідоцтва про хворобу, довідку з банку.

14.03.2019 УМВС України в Черкаській області складено висновок, погоджений заступником голови ліквідаційної комісії В .Б. Коваленком, про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності на підставі п.3.2. Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 (далі - Порядок №850).

Вказаний висновок з доданими позивачем документами направлений Департаменту фінансово-облікової політики МВС України. За наслідками їх розгляду він листом від 26.04.2019 №15/2-1672 повернув матеріали до УМВС України в Черкаській області, зазначивши про неможливість прийняття рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги. Вказано, що при первинному огляді МСЕК за державним обов`язковим страхуванням позивачу 18.04.2004 НАСК «Оранта» виплачено страхову суму 800,00 грн. у зв`язку з втратою позивачем 10% працездатності, внаслідок травми отриманої в період проходження служби. Оскільки повторний огляд МСЕКщодо встановлення 70% втрати працездатності та 2 групи інвалідності відбувся 01.02.2019, перевищено передбачений п.4 Порядку №850 дворічний термін.

Суд врахував, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч.6 ст.23 Закону України від 20.12.1990 №565-XII "Про міліцію" (далі - Закон №565-XII), що діяв на час отримання позивачем травми, що спричинила втрату працездатності, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у разі встановлення інвалідності III групи,- в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

02 липня 2015 року прийнято Закон України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII), згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень якого право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

На виконання пункту 2 розділу II "Прикінцевих положень" Закону України від 13.02.2015 №208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції Кабінет Міністрів України затвердив Порядок №850, що набрав чинності з 31.10.2015.

Згідно з пунктом 1 Порядку №850 (є чинним станом на час вирішення спору) він визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Відповідно до п.2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Пунктом 3 Порядку № 850 визначені окремі підстави, які надають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, однією із яких є встановлення працівникові міліції інвалідності, внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ. Розмір такої допомоги залежить від встановленої групи інвалідності (200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності II групи).

Пунктом 7 Порядку №850 визначено перелік документів, які подає за місцем служби працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу, витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 9 вказаного Порядку № 850).

Для вирішення спору суд врахував правову позицію Верховного Суду (далі - ВС) у подібній категорії справ щодо призначення одноразової грошової допомоги, викладену у постанові від 30.01.2018 у справі №822/1579/17, яка відповідно до ч.5 ст.242 КАС України обов`язкова для врахування судами нижчих інстанцій.

Проаналізувавши викладені норми Порядку №850 ВС у вказаному рішенні вказав, що після надходження передбачених Порядком документів МВС України зобов`язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги.

Відповідно до Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.04.2005 № 34/5, наказ, розпорядження, постанова, рішення - акти організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб`єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.

Отже, лист відповідача від 26.04.2019 №15/2-1672 за наслідками розгляду документів позивача про призначення йому одноразової грошової допомоги за змістом та формою не може вважатись "рішенням про відмову" у розумінні вищевикладених норм.

Відповідач, не прийнявши за результатом розгляду отриманих від третьої особи документів (у тому числі висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги), жодного з рішень та повернувши зазначеним листом третій особі матеріали про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, діяв всупереч вимогам ст.23 Закону №565-XII та п.9 Порядку № 850.

Тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення за заявою позивача та протиправними дій відповідача щодо повернення матеріалів стосовно призначення і виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням 2 групи інвалідності є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У листі від 26.04.2019 №15/2-1672 щодо повернення матеріалів відповідач посилався на положення п. 4 Порядку №850. Ним передбачено, що якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Отже, вказана норма відповідачем трактована невірно, оскільки вона стосується розміру допомоги до виплати та не встановлює строку, протягом якого чинне відповідне право.

Суд врахував правову позицію ВС у подібній категорії справ щодо призначення одноразової грошової допомоги, викладену в постанові від 13.02.2018 у справі №808/1866/16 (провадження №К/9901/16183/18).

ВС у вказаній справі зазначив, що Законом №565-XII не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку № 850. Вказана норма Порядку № 850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу дворічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності (пункт 18 постанови ВС від 13.02.2018).

Вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у пункті 14 Порядку №850: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Підстави, з якої виходив відповідач, відмовляючи позивачу у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги, вказана норма не містить.Отже, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ч.6 ст.23 Закону №565-XII(пункти 19-20 постанови ВС від 13.02.2018).

Оскільки відповідач не навів, визначених у пункті 14 Порядку №850 підстав для відмови у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, не прийняв рішення з цього питання, з огляду на висновок роботодавця позивача від 14.03.2019 про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності на підставі п.3.2. Порядку №850 суд дійшов висновку про порушення відповідачем у спірних правовідносинах вимог закону. Тому відповідні посилання позивача є обґрунтованими та підтвердженими.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд відповідно до абз.2 ч.4 ст.245 КАС України зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень згідно з п.4 ч.1 ст.5 КАС України є визнання її протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 у справі №1-12/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Оскільки відповідач не довів, що діяв в межах, спосіб і в порядку, що визначені законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Виконуючи завдання адміністративного суду, передбачене у ст.2 КАС України, суд дійшов висновку, що належним способом повного захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути матеріали за заявою позивача від 26.02.2019 з доданими документами щодо призначення йому одноразової грошової допомоги та прийняти рішення за наслідками їх розгляду відповідно до вимог ст.23 Закону України "Про міліцію", п.9 Порядку № 850 з урахуванням вищевказаних висновків суду.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 про визнання протиправними дій і бездіяльності Міністерства внутрішніх справ України та зобов`язання вчинити дії.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення за заявою від 26.02.2019 ОСОБА_1 стосовно призначення і виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням 2 групи інвалідності та протиправними його дій щодо повернення документів стосовно призначення і виплати ОСОБА_1 вказаної одноразової грошової допомоги.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд.10; ) повторно розглянути матеріали за заявою від 26.02.2019 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з доданими документами про призначення і виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням 2 групи інвалідності та прийняти відповідно до ст.23 Закону України "Про міліцію" та п.9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у мотивуючій частині цього рішення.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з складення повного тексту судового рішення.

Суддя А.М. Бабич

Рішення складене у повному обсязі 12.07.2019.