Справа № 260/251/19
Суддя: Гебеш С. А.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2019 року м. Ужгород№ 260/251/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гебеш С. А.

при секретарі судових засідань - Жирош С.Ю.

та осіб, що беруть участь у справі

представників позивача - Мулеса М.В., Міщенко О.О.

представника відповідача - Ліуш Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Самвер" до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Самвер" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування частково податкового повідомлення-рішення форми «Р» № від 28.12.2018 року про сплату податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 310244 грн. та нарахованих штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 155122 грн.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Самвер» з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства за період 01.01.2017 року по 30.06.2018 року, за результатами якої складено акт від 18.12.2018 року за №1253/07-16-14-01/20466663. Даним актом встановлено в тому числі порушення п.44.1, 44.2 ст.44, п.п. 134.1.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток до сплати в бюджет на загальну суму 318256 грн.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 28.12.2018 року №, яким ТОВ «Самвер» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 318256 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 159128 грн.

Позивач вважає, що дане податкове повідомлення-рішення в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 310244 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 155122 грн., є незаконним, безпідставним та таким, що прийняте з порушеннями норм чинного законодавства України.

Позивач зазначає, що ТОВ «Самвер» правомірно проведено уцінку готової продукції, виробленої в березні-червні 2018 року, на суму 1723579,39 грн., у зв`язку з частковою втратою нею своїх споживчих властивостей, та визначено можливу справедливу чисту ціну реалізації.

Висновок контролюючого органу про те, що оцінці на дату балансу підлягає виключно готова продукція ТОВ «Самвер», яка залежалася та не використана більше 6 місяців, є безпідставним та не ґрунтується на жодних нормах матеріального права.

Посилання контролюючого органу на приписи п.2.1 Положення, затвердженого наказом ТОВ «Самвер» б/н від 02.01.2015 року «Про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку», є безпідставними, оскільки даним пунктом 2.1 встановлено обмеження оцінки виключно стосовно товарів, що залежалися (не використані протягом 6 місяців).

Стосовно готової продукції та ТМЦ, які частково втратили свою первісну якість, жодних обмежень не встановлено, а тому у відповідності до п.2.3 Положення проведення їх уцінки здійснюється у випадках, якщо їх собівартість відповідає можливій справедливій вартості групи ТМЦ нового призначення чи можливій ціні реалізації.

Тому позивач вважає, що у 2 кварталі 2018 року у складі інших операційних витрат ним правомірно відображено витрати від знецінення запасів на суму 1723579,39 грн.

Представники позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та просили суд даний адміністративний позов задовольнити повністю.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ «Самвер» у 2 кварталі 2018 року у складі інших операційних витрат відображено витрати від знецінення запасів на загальну суму 1780003,00 грн., що відображено в бухгалтерському обліку проведенням:

ДТ 949 «Інші операційні витрати» Кт26 «Готова продукція».

Разом з тим, проведеним перевіркою аналізом наданих ТОВ «Самвер» Опис-акту оцінки товарів, продукції та інших виробничих запасів, що залежалися чи частково втратили споживчі якості за справедливою вартістю чи ціною можливої реалізації від 28.06.2018 року та Акту переоцінки ТМЦ від 30.06.2018 за №СА-000001 встановлено, що платником в червні 2018 року в тому числі проведено і уцінку готової продукції, яка вироблена підприємством в березні-червні 2018 року, тобто, з дати виробництва якої пройшло менше 6 місяців, на загальну суму 1723579,39 грн., чим порушено п.2.1 Положення про оцінку на дату балансу та визначення способу використання товарів та продукції, що залежалася, запасів виробничо-технічного призначення, які частково втратили споживчі якості та надлишкові ТМЦ, затвердженого наказом ТОВ «Самвер» б/н від 02.01.2015 року «Про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку», п.24-27 П(С)БО 9 «Запаси», п.п. 134.1.1 ст.134 Податкового кодексу України.

Таким чином, перевіркою встановлено завищення підприємством інших операційних витрат на суму безпідставно проведеної уцінки готової продукції на загальну суму 1723579 грн., та відповідно, заниження платником податку на прибуток в сумі 310244 грн.

У зв`язку із зазначеним, відповідач вважає, що оскаржене податкове повідомлення-рішення винесено правомірно, а тому позов не підлягає задоволенню.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з мотивів, наведених у відзиві на позов та просив суд відмовити у задоволенні такого.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та свідка, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів даної адміністративної справи, в період з 31.10.2018 по 11.12.2018 року Головним управлінням ДФС у Закарпатській області проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Самвер», з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства за період 01.01.2017 року по 30.06.2018 року.

За наслідками проведеної перевірки податковим органом складено акт від 18.12.2018 року за №1253/07-16-14-01/20466663, згідно якого встановлено порушення ТОВ «Самвер» п.44.1, 44.2 ст.44, п.п. 134.1.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток до сплати в бюджет на загальну суму 318256 грн., в тому числі:

- за 2 квартал 2017 року на суму - 8012 грн.;

- за 2 квартал 2018 року на суму - 310244 грн.

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС у Закарпатській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 28.12.2018 року №, яким ТОВ «Самвер» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 318256 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 159128 грн.

Не погоджуючись із висновками викладеними в акті перевірки, а також із прийнятим за наслідками проведеної перевірки податковим повідомленням рішенням в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 310244 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 155122 грн., позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить із наступного.

Як зазначено в акті перевірки, порушення встановлено щодо включення ТОВ «Самвер» до складу інших операційних витрат у 2 кварталі 2018 року витрат від знецінення запасів на загальну суму 1723579,39 грн., у зв`язку з безпідставно проведеною в червні 2018 року уцінки готової продукції, яка вироблена підприємством в березні-червні 2018 року, тобто, з дати виробництва якої пройшло менше 6 місяців, на загальну суму 1723579,39 грн., чим порушено п.2.1 Положення про оцінку на дату балансу та визначення способу використання товарів та продукції, що залежалася, запасів виробничо-технічного призначення, які частково втратили споживчі якості та надлишкові ТМЦ, затвердженого наказом ТОВ «Самвер» б/н від 02.01.2015 року «Про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку», п.24-27 П(С)БО 9 «Запаси», п.п. 134.1.1 ст.134 Податкового кодексу України.

В результаті чого, перевіркою встановлено заниження податку на прибуток до сплати в бюджет за 2 квартал 2018 року на суму - 310244 грн.

Відповідно до п.п.134.1.1. п.134.1. ст.134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

У відповідності до абзацу 4 п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України, фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму дооцінки основних засобів або нематеріальних активів у межах попередньо віднесених до витрат уцінки відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року за №996-ХІV визначено, що облікова політика підприємства - це сукупність принципів, методів і процедур, що використовуються підприємством для складання та надання фінансової звітності.

Пунктом 2 статті 6 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що регулювання питань методології бухгалтерського обліку та фінансової звітності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, який затверджує національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку, інші нормативно-правові акти щодо ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності.

Згідно частини п`ятої статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» кожне підприємство має право визначати свою облікову політику, самостійно погоджуючи її з власником або уповноваженим органом відповідно до статутних документів.

Відповідно до Методичних рекомендацій щодо облікової політики підприємства, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 27.06.2013 року №635, визначено, що підприємство самостійно на основі національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку та інших нормативно-правових актів з бухгалтерського обліку визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства, а також зміни до неї.

У розпорядчому документі про облікову політику наводяться принципи, методи і процедури, які використовуються підприємством для ведення бухгалтерського обліку, складання і подання фінансової звітності та щодо яких нормативно-правовими актами з бухгалтерського обліку передбачено більш ніж один їх варіант, а також попередні оцінки, які використовуються підприємством з метою розподілу витрат між відповідними звітними періодами.

Таким чином, основними документами, які регулюють питання організації та ведення бухгалтерського обліку підприємства є національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку, інші нормативно-правові акти з бухгалтерського обліку та розпорядчий документ про облікову політику підприємства.

Нормами П(С)БО 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 року №246 визначено наступне:

- п.24 П(С)БО 9 «Запаси» - «Запаси відображаються в бухгалтерському обліку і звітності за найменшою з двох оцінок: первісною вартістю або чистою вартістю реалізації»;

- п.25 П(С)БО 9 «Запаси» - «Запаси відображаються за чистою вартістю реалізації, якщо на дату балансу їх ціна знизилась або вони зіпсовані, застарілі, або іншим чином втратили первісно економічну вигоду»;

- п.26 П(С)БО 9 «Запаси» - «Чиста вартість реалізації визначається по кожній одиниці запасів вирахуванням з очікуваної ціни продажу очікуваних витрат на завершення виробництва і збут»;

- п.27 П(С)БО 9 «Запаси» - «Сума, на яку первісна вартість запасів перевищує чисту вартість їх реалізації, та вартість повністю втрачених (зіпсованих або тих, що не вистачає) запасів списуються на витрати звітного періоду».

Наказом на облікову політику ТОВ «Самвер» б/н від 02.01.2015 року затверджено «Положення про оцінку на дату балансу та визначення способу використання товарів та продукції, що залежалася, запасів виробничо-технічного призначення, які частково втратили споживчі якості та надлишкових ТМЦ» (надалі - Положення).

Відповідно до пункту 1 вказаного Положення «Загальні правила оцінки запасів за П(С)БО 9 «Запаси» визначено наступне:

«п.1.1 Запаси відображаються в бухгалтерському обліку і звітності за найменшою з двох оцінок: первісною вартістю або чистою вартістю реалізації.

п.1.2 Запаси відображаються за чистою вартістю реалізації, якщо на дату балансу їх ціна знизилась або вони зіпсовані, застарілі, або іншим чином втратили первісно економічну вигоду» (п.25 П(С)БО 9).

п.1.3 Чиста вартість реалізації визначається по кожній одиниці запасів вирахуванням з очікуваної ціни продажу очікуваних витрат на завершення виробництва і збут»;

п.1.4 Сума, на яку первісна вартість запасів перевищує чисту вартість їх реалізації, та вартість повністю втрачених (зіпсованих або тих, що не вистачає) запасів списуються на витрати звітного періоду».

Пунктом 2.1 вказаного Положення визначено, що за цим Положенням проводиться оцінка готової продукції, товарів, що залежалися (не використані протягом 6 місяців); таких ТМЦ, які частково втратили свою первісну якість; надлишкових ТМЦ, комплектуючих виробів, інших матеріальних цінностей, що більше трьох місяців не можуть бути використані на виробництво продукції, з причини не доцільності виготовлення такої продукції чи неможливості використання ТМЦ через їх невідповідність за первісним призначенням.

Аналізом вищевказаного пункту 2.1 Положення встановлено, що обмеження строком не використання протягом 6 місяців передбачено виключно щодо оцінки готової продукції, товарів, що залежалися.

В той же час, суд приходить до висновку, що стосовно готової продукції та ТМЦ, які частково втратили свою первісну якість, нормами пункту 2.1 Положення жодних обмежень щодо строку не використання - не встановлено.

Відповідно до п.2.2, п.2.3 Положення, оцінка проводиться за результатами інвентаризації робочими інвентаризаційними комісіями, перевіряється постійно діючою комісією та затверджується директором підприємства.

Готова продукція, товари, що залежалися, ТМЦ, які втратили свою первісну якість та інші ТМЦ, які не можуть бути використані за первісним призначенням, можуть бути переведені до інших груп ТМЦ з найбільш доцільним використанням у виробничій діяльності підприємства з проведенням уцінки чи без уцінки, якщо їх собівартість відповідає можливій справедливій вартості групи ТМЦ нового призначення чи можливій ціні реалізації.»

Як встановлено судом, з метою складання балансу станом на 30.06.2018 року, 22 червня 2018 року робочою інвентаризаційною комісією ТОВ «Самвер» на підставі наказу №47/А від 22.06.2018 року проведено інвентаризацію та ідентифікацію товарно-матеріальних цінностей по складу готової продукції.

Відповідно до протоколу інвентаризаційної комісії від 26.06.2018 року, за результатами інвентаризації робочою інвентаризаційною комісією ідентифіковано в тому числі наступну групу ТМЦ, як таку, що частково втратила свої споживчі властивості, оскільки за розмірами не відповідає вимогам покупців, зокрема:

- заготовки пилені з дуба03(18) (партія продукції СА-0000003 від 01.03.2018 року) в кількості 243,839 м.куб.;

- заготовки пилені з дуба04(18) (партія продукції СА-0000004 від 01.04.2018 року) - 210 м.куб.;

- заготовки пилені з дуба05(18) (партія продукції СА-0000005 від 01.05.2018 року) - 300 м.куб.;

- заготовки пилені з дуба06(18) (партія продукції СА-0000006 від 01.06.2018 року) - 293 м.куб.

Як вбачається зі змісту вищенаведеного протоколу, інвентаризаційною комісією визначено, що відібрана продукція потребує повторної обробки, яка включає зміну фізичного розміру під вимоги покупця від 10 до 25% та повторного приведення до фізико-хімічних показників (сушіння до вологості 6-8%). Наслідком повторної обробки є часткова зміна кольору, що спричинює втрату якості (сортності) та, відповідно, ціни.

Комісією запропоновано для забезпечення використання ідентифікованої готової продукції в господарській діяльності товариства визначити очікувані витрати для завершення її виробництва (усунення недоліків) та відобразити в обліку та звітності товариства вартість такої продукції за ціною можливої реалізації.

Згідно рішення інвентаризаційної комісії, прийнято визначити чисту вартість реалізації готової продукції в умовах звичайної діяльності підприємства за вирахуванням очікуваних витрат на завершення їх виробництва та реалізацію. Розмір очікуваних витрат визначити на рівні 2,4% від собівартості одиниці. Уцінку відібраних ТМЦ, що втратили свої споживчі властивості відобразити в акті оцінки та обліку товариства.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведеної інвентаризації складено Опис-акт оцінки товарів, продукції та інших виробничих запасів, що залежалися чи частково втратили споживчі якості за справедливою вартістю чи ціною можливої реалізації від 28.06.2018 року та Акт переоцінки ТМЦ №СА-0000001 від 30.06.2018 року.

Відповідно до Опису-акту оцінки товарів, продукції та інших виробничих запасів, що залежалися чи частково втратили споживчі якості за справедливою вартістю чи ціною можливої реалізації від 28.06.2018 року інвентаризаційною комісією встановлено наступну можливу справедливу чисту вартість реалізації готової продукції та ТМЦ, що частково втратила свої споживчі властивості:

- заготовки пилені з дуба03(18) (партія продукції СА-0000003 від 01.03.2018 року) 243,839 м.куб, обліковою вартістю 67921,00 грн., в той час як можлива чиста вартість реалізації якої становить 66293,50 грн., у зв`язку з чим сума переоцінки складає 396846,88 грн.;

- заготовки пилені з дуба04(18) (партія продукції СА-0000004 від 01.04.2018 року) 210 м.куб, обліковою вартістю 81607,09 грн., в той час як можлива чиста вартість реалізації якої становить 79651,65 грн., у зв`язку з чим сума переоцінки складає 410641,78 грн.;

- заготовки пилені з дуба05(18) (партія продукції СА-0000005 від 01.05.2018 року) 300 м.куб, обліковою вартістю 63573,91 грн., в той час як можлива чиста вартість реалізації якої становить 62050,58 грн., у зв`язку з чим сума переоцінки складає 457000,46 грн.;

- заготовки пилені з дуба06(18) (партія продукції СА-0000006 від 01.06.2018 року) 293 м.куб, обліковою вартістю 65390,40 грн., в той час як можлива чиста вартість реалізації якої становить 63823,54 грн., у зв`язку з чим сума переоцінки складає 459090,27 грн.

Загальна сума уцінки вказаної готової продукції, що частково втратила свої споживчі властивості, складає 1723579,39 грн.

Статтею 72 КАС України визначено поняття доказів. Так згідно частини першої даної статті КАС України визначено доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до частини другої даної статті ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_1 зазначив, що він працює в ТОВ «Самвер» на посаді головного інженеру та являється головою робочої інвентаризаційної комісії вказаного товариства. В червні 2018 року інвентаризаційною комісією було проведено інвентаризацію та ідентифікацію товарно-матеріальних цінностей по складу готової продукції, за результатами якої виявлено групу ТМЦ, що частково втратила свої споживчі властивості, оскільки за розмірами не відповідає вимогам покупців, до якої в тому числі була віднесена продукція, вироблена в березні-червні 2018 року:

- заготовки пилені з дуба03(18) в кількості 243,839 м.куб.;

- заготовки пилені з дуба04(18) - 210 м.куб.;

- заготовки пилені з дуба05(18) - 300 м.куб.;

- заготовки пилені з дуба06(18) - 293 м.куб.

Свідок пояснив, що з огляду на особливості технологічного процесу виробництва, для приведення даної продукції до вимог покупців вона потребувала повторної обробки, яка включає зміну фізичного розміру під вимоги покупця від 10 до 25% та повторного приведення до фізико-хімічних показників (сушіння до вологості 6-8%). Оскільки внаслідок повторної обробки змінюється колір продукції, відповідно, втрачається її якість (сортність), у зв`язку з чим зменшується і ринкова ціна даної продукції.

У зв`язку з цим, інвентаризаційною комісією було прийнято рішення про визначення розміру очікуваних витрат на рівні 2,4% від собівартості одиниці, проведено уцінку відібраних ТМЦ та визначено їх чисту вартість реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 72 КАС України ці дані встановлюються зокрема, показаннями свідків.

Таким чином, показаннями свідка ОСОБА_1 та протоколом інвентаризаційної комісії від 26.06.2018 року підтверджується факт проведення в червні 2018 року уцінки продукції, виробленої підприємством в березні-червні 2018 року, у зв`язку з частковою втратою нею своєї первісної якості, на загальну суму 1723579,39 грн., наведено причини втрати споживчих властивостей виробленої в даний період продукції та методику (розрахунок) визначення ціни можливої реалізації такої готової продукції.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що відповідачем в даному випадку не надано належних доказів того, що в червні 2018 року позивачем проведено уцінку готової продукції на загальну суму 1723579,39 грн., як такої, що залежалася та не використана підприємством протягом 6 місяців, відповідно не доведено факт порушення позивачем п.2.1 Положення про оцінку на дату балансу та визначення способу використання товарів та продукції, що залежалася, запасів виробничо-технічного призначення, які частково втратили споживчі якості та надлишкові ТМЦ, затвердженого наказом ТОВ «Самвер» б/н від 02.01.2015 року «Про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку», п.24-27 П(С)БО 9 «Запаси», п.п. 134.1.1 ст.134 Податкового кодексу України.

В той же час, факт проведення позивачем уцінку готової продукції, яка вироблена підприємством в березні-червні 2018 року, на загальну суму 1723579,39 грн., у зв`язку з частковою втратою своєї первісної якості, підтверджується матеріалами справи та зокрема і показаннями свідка.

З огляду на вищенаведене, суд констатує, що позивачем правомірно проведено в червні 2018 року уцінку готової продукції, виробленої в березні-червні 2018 року, на загальну суму 1723579,39 грн., у зв`язку з частковою втратою нею своєї первісної якості, та визначено можливу справедливу чисту ціну реалізації.

Отже, на думку суду позивачем у 2 кварталі 2018 року у складі інших операційних витрат правомірно відображено витрати від знецінення запасів на суму 1723579,39 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності оскарженого податкового повідомлення-рішення, а вимоги позову відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам справи, підтверджені належними та допустимими доказами.

За наведених обставин, позов підлягає до задоволення в повному обсязі, а податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Закарпатській області форми «Р» від 28.12.2018 року за № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 310244 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 155122 грн. слід визнавши протиправними та скасувавши його.

У відповідності до ст. 139 КАС України підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 7160,76 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Закарпатській області.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Самвер" (вул.М. Кулі, буд. 1а, м. Перечин, Закарпатська область,89200, код ЄДРПОУ -20466663) до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52,м. Ужгород,Закарпатська область,88000, код ЄДРПОУ - 39393632) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати частково податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області форми "Р" № від 28.12.2018 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Самвер" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 310244 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 155122 грн.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52,м. Ужгород,Закарпатська область,88000, код ЄДРПОУ - 39393632) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Самвер" (вул.М. Кулі, буд. 1а, м. Перечин, Закарпатська область,89200, код ЄДРПОУ -20466663) понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору згідно платіжного доручення №5294 від 25.02.2019 року на суму 7160,76 грн. (сім тисяч сто шістдесят гривень сімдесят шість копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

В разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено та підписано судом 15 липня 2019 року.

СуддяC.А. Гебеш