Справа № 280/18/19
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2019 року м. Дніпросправа № 280/18/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року (головуючий суддя: Сацький Р.В) по адміністративній справі № 280/18/19

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) 03.01.2019 року звернулася до суду з позовом до відповідача Головного управління Держпраці у Запорізькій області (далі - ГУ Держпраці у Запорізькій області), в якому просить визнати протиправною та скасувати винесену відповідачем постанову №ЗП2200/315/АВ/ П/ПТ/ТД/-ФС від 04.12.2018 року про накладення штрафу в розмірі 558 450 грн.; стягнути з відповідача на її користь сплачену суму судового збору в розмірі 5 584,50 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2019 року позовні вимоги задоволено, визнана протиправною та скасована постанова ГУ Держпраці у Запорізькій області №ЗП2200/315/АВ/ П/ПТ/ТД/-ФС від 04.12.2018 року про накладення штрафу в розмірі 558 450 грн., стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 5 584,50 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ Держпраці у Запорізькій області подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт зазначає про наявність в діях позивача порушення трудового законодавства та правомірність застосування до неї штрафу в розмірі 558 450 грн. відповідно до винесеної постанови №ЗП2200/315/АВ/П/ПТ/ТД/-ФС від 04.12.2018 року.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст.2 та ч.4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.02.2019 року відповідає, а вимоги апеляційної скарги є необґрунтованими з огляду на наступне.

Приписами ст.38 Закону України «Про охорону праці» визначено, що держав ний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Аналогічні приписи визначені також ст. 259 КЗпП України.

Пунктами 1, 2, 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №96 від 11.02.2015 року визначено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує, зокрема, державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 2,19,28,29 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017 року (далі - Порядок №295) визначено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема Держпраці та її територіальних органів.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

У разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності не вживаються. Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Із матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу №1875 та направлення №991 від 07.11.2018 року (а.с.14,120), посадовими особами ГУ Держпраці у Запорізькій області в період з 12.11.2018 року по 13.11.2018 року проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, за результатами якого складено акт №ЗП 2200/315/АВ від 13.11.2018 року (а.с.15- 19), відповідно до висновків якого позивачем порушено приписи ч. 3 ст.24 КЗпП України, відносно допущення до роботи без укладання трудового договору5 осіб, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

В цей же день 13.11.2018 року відповідачем відносно ФОП ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 41 КУпАП (а.с.71 - 73), а 19.11.2018 року складено припис №ЗП2200/315/АВ/П, яким позивача зобов`язано вжити заходи по усуненню виявлених порушень вимог законодавства про працю строком до 20.12.2018 року (а.с.78).

Пунктами 3,6,7 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 року (далі - Порядок №509) передбачено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акту приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до п. 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

22.11.2018 року заступником начальника ГУ Держпраці у Запорізькій області Ганненко О.О прийнято рішення №ЗП2200/315/АВ/П/ПТ/ТД щодо розгляду справи про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю 04.12.2018 року о 15 год. 00 хв. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Поштова, 159-б (а.с 121).

Позивачем обізнаність щодо дати, часу та місця розгляду справи заперечується, відповідачем у відзиві на адміністративний позов та в апеляційній скарзі зазначено, що повідомлення про розгляд справи направлялось позивачу листом (а.с.122), проте матеріали справи не містять та відповідачем додатково не надано доказів відносно його отримання позивачем у строк до 04.12.2018 року.

04.12.2018 року заступником начальника ГУ Держпраці у Запорізькій області Ганненко О.О. за відсутності позивача розглянуто справу про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу відповідно до виявлених в акті №ЗП 2200/315/АВ від 13.11.2018 року порушень трудового законодавства, на підставі чого прийнято постанову №ЗП2200/315/АВ/П/ ПТ/ ТД/-ФС про накладення на позивача штрафу на підставі абз. 2 ч.2 ст. 265 КЗпП України в розмірі 558 450 грн. (а.с.82 -84).

Частиною 1 ст. 21, ч.3 ст. 24 КЗпП України визначено, що трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України визначено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Статтями 901,902 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Аналіз ст. 21 КЗпП України та ст. 901,902 ЦК України свідчить, що основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

Із матеріалів справи вбачається, що між ФОП ОСОБА_1 (Замовник) та 5 фізичними особами (Виконавцями) укладені цивільно - правові договори, а саме:

з ОСОБА_2 -договори №18 від 12.02.2018 року, №28 від 14.05.2018 року про виконання в період з 12.02.2018 року по 07.03.2018 року та з 14.05.2018 року по 15.06.2018 року зварювальних робіт на сонячній електростанції ТОВ «Токмак Солар Енерджі», розташованої за адресою: Запорізька область м. Токмак вул. Гоголя в районі будинку 207 (а.с.20-22, 25, 26);

з ОСОБА_3 - договори №16 від 12.02.2018 року,№26 від 07.05.2018 року щодо надання послуг в період з 12.02.2018 року по 01.03.2018 року та з 07.05.2018 року по 15.06.2018 року по складанню кошторисної документації відносно виконання будівництва 4 та 6 пускового комплексу сонячної електростанції за адресою: АДРЕСА_1 207 (а.с.29,30, 33-35);

з ОСОБА_4 - договори №17 від 12.02.2018 року, №27 від 14.05.2018 року про надання в період з 12.02.2018 року по 07.03.2018 року та з 14.05.2018 року по 15.06.2018 року послуг з управління та обслуговування Сваєбійного обладнання HRE 100 на об`єкті: сонячна електростанція ТОВ «Токмак Солар Енерджі», розташованої за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя в районі будинку 207 (а.с.38, 39, 42, 43);

з ОСОБА_5 - договори №21 від 12.02.2018 року, №24 від 12.03.2018 року, №31 від 14.05.2018 року про виконання в період з 12.02.2018 року по 07.03.2018 року, з 12.03. 2018 року по 12.04.2018 року та з 14.05.2018 року по 15.06.2018 року будівельних робіт на об`єкті: сонячна електростанція ТОВ «Токмак Солар Енерджі», розташованої за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя в районі будинку 207 (а.с.46 - 48, 51 - 53, 56 - 58);

з ОСОБА_6 - договори №20 від 12.02.2018 року, №30 від 14.05.2018 року про виконання робіт в період з 12.02.2018 року по 07.03.2018 року, з 14.05.2018 року по 15.06.2018 року на об`єкті: сонячна електростанція ТОВ «Токмак Солар Енерджі», розташованої за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя в районі будинку 207 (а.с.61 - 63, 66-68).

Умовами вищезазначених договорів визначено, що Виконавець не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку; самостійно та на власний ризик організовує виконання договору у відповідності до його умов та вимог цивільного законодавства; документом, який підтверджує факт виконання робіт Виконавцем є акт приймання виконаних робіт; за виконану роботу Виконавець отримує від Замовника винагороду.

Матеріалами справи підтверджено виконання сторонами умов договорів належними та допустимими доказами , а саме: актами приймання-передачі робіт, видатковими касовими ордерами, платіжними дорученнями про утримання позивачем та перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб , військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за періоди дії договорів( а.с.23, 24,27, 28, 31, 32, 36, 37, 40, 41, 44, 45, 49, 50, 54, 55, 59, 60, 64, 65, 69, 70).

Отже відносини, що виникли між позивачем ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є цивільно - правовими, а не трудовими, а тому відповідачем протиправно зроблено висновок про порушення позивачем ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

Матеріали справи також свідчать про порушення відповідачем приписів Порядку №509 відносно розгляду справи про накладання штрафу у відсутність позивача за відсутності доказів належного повідомлення її про дату, час і місце розгляду справи.

В силу викладеного суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги, визнав протиправною та скасував оскаржувану постанову ГУ Держпраці у Запорізькій області №ЗП2200/315/АВ/ П/ПТ/ТД/-ФС від 04.12.2018 року про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу в розмірі 558 450 грн.

Суд дійшов вірного висновку, що на користь позивача на підставі ст. 139 КАС України підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачена сума судового збору.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.

Оскільки судом першої інстанції в достатньому обсязі встановлено обставини, що мають значення для справи та винесено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області -залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року по адміністративній справі №280/18/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 2 липня 2019 року, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 15 липня 2019 року.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий