Справа № 580/1417/19
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року справа № 580/1417/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Паламаря П.Г.,

за участю секретаря Трегулова Б.Л.,

представників відповідачів - Сиромятникової Яни Вікторівни (за довіреністю),

ОСОБА_1 (за посадою),

розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 до управління Державної міграційної служби України в Черкаській області, Придніпровського районного відділу у м. Черкаси управління Державної міграційної служби України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) з адміністративним позовом до управління Державної міграційної служби України у Черкаській області (18002, м. Черкаси, бул. Шевченка, 117), Придніпровського районного відділу у м. Черкаси управління Державної міграційної служби України у Черкаській області (18001, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Вишневецького, 32а), в якому просить:

-зобов`язати управління ДМС України у Черкаській області здійснити паспортний облік гр. ОСОБА_3 виключно за прізвищем, іменем та по-батькові, згідно норм ЗУ Про громадянство та Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою ВРУ № 2503 від 26.06.1992;

-зобов`язати управління ДМС України у Черкаській області, Придніпровський районний відділ, видати без використання засобів реєстру - ЄДДР України гр. ОСОБА_3 паспорт громадянина України раніше встановленого зразка - у вигляді паспортної книжечки, форма якого затверджена Постановою ВРУ № 2503 від 26.06.1992 року.

17.05.2019 ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

11.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що звернувшись до управління Державної міграційної служби України у Черкаській області, Придніпровського районного відділу у м. Черкаси управління Державної міграційної служби України в Черкаській області з приводу видачі неповнолітньому ОСОБА_3 паспорта громадянина України виключно у формі паспортної книжечки отримали відмову, яка мотивована тим, що підстав для оформлення та видачі паспорта громадянина України у вигляді книжечки немає у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України" від 25.03.2015 року № 302.

Представник позивача вважає, що відповідач порушує права та інтереси його неповнолітнього сина, відмовляючи у оформленні паспорта у формі книжечки, тому звернулася до суду із даним адміністративним позовом.

В судове засіданні представник позивача не з`явився, просивши розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Представниками відповідачів до суду надано відзив, в якому зазначено, що положенням про управління Державної міграційної служби України в Черкаській області, затвердженого наказом Державної міграційної служби України від 18.07.2011 № 28, із змінами, визначено, що управління Державної міграційної служби України в Черкаській області є юридичною особою публічного права (п. 16 Положення) та здійснює свої повноваження на території адміністративної територіальної одиниці безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні підрозділи (п. 7 Положення). Крім того, зазначено, що на момент звернення позивача про видачу паспорта, підрозділ ДМС України у Черкаській області був забезпечений обладнанням для оформлення і видачі паспорта громадянина України ID картки, а паспорти громадян України у формі книжечки, видані до набрання чинності положень Закону України № 5492-VI, є чинними поряд з карткою, хоча подальше його оформлення припинено.

В судовому засіданні представники відповідачів щодо задоволення адміністративного позову заперечували.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив таке.

ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітнього сина ОСОБА_3 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданого 17.07.2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Придніпровського районного управління юстиції м. Черкаси.

Згідно довідки від 21.03.2019 Свято-Онуфріївського (чоловічого) монастиря Української православної церкви, ОСОБА_3 є прихожанином останнього.

31.10.2018 представник позивача ОСОБА_2 звернулась до Придніпровського районного відділу у м. Черкаси управління Державної міграційної служби України в Черкаській області із заявою про видачу ОСОБА_3 паспорт у вигляді паспортної книжечки.

03.11.2018 Придніпровським районним відділом у м. Черкаси управління Державної міграційної служби України в Черкаській області за вих. № 6594 надана відповідь, що в УДМС та її територіальних органів/підрозділів відсутні законні підстави для оформлення та видачі паспорту громадянина України відповідно до постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 № 250-ХІІ.

19.11.2018 за вх. № Т-214/6/7101-18 представник неповнолітнього ОСОБА_3 , ОСОБА_2 звернулася до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області із заявою про ведення облік її дитини згідно Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 250-ХІІ, без використання УЗНР.

20.11.2018 за вих. № 7101.6-19009/71.1-18 представнику позивача надана відповідь, в якій зазначено, що оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюється в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме Порядком оформлення, видачі, обміну; пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302. Наголошено, що оформлення паспорта громадянина України вперше після досягнення 14-річного віку здіснюється лише у вигляді ID-картки.

28.02.2019 за вх. № 2/Т до Придніпровського районного відділу у м. Черкаси управління Державної міграційної служби України в Черкаській області надійшла заява від ОСОБА_3 про отримання паспорта громадянина України у формі книжечки.

15.03.2019 за вих. № 7110-573/7110.1-19 надана відповідь, що в УДМС та її територіальних органів/підрозділів відсутні законні підстави для оформлення та видачі паспорту громадянина України відповідно до постанови ВРУ від 26.06.1992 № 250-ХІІ.

01.03.2019 до Придніпровського районного відділу у м. Черкаси управління Державної міграційної служби України в Черкаській області за вх. № 3 надійшла заява ОСОБА_3 від 28.02.2019 про видачу паспорта у відповідності до додатку 1 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України.

29.03.2019 за вих. № 7110-733/7110.1-19 Придніпровським районним відділом у м. Черкаси управління Державної міграційної служби України в Черкаській області надана відповідь, якою роз`яснено, що наказом МВС України від 01.03.2018 №161, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.03.2018 за № 352/31804, з 17 квітня 2018 року визнано таким, що втратив чинність наказ МВС України від 13 квітня 2012 року №320 «Про затвердження Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України», який визначав порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України у формі книжечки.

01.03.2019 до Придніпровського районного відділу у м. Черкаси управління Державної міграційної служби України в Черкаській області за вх. № 4 надійшла скарга позивача від 28.02.2019 щодо неправомірних дій посадової особи Придніпровського РВ у м. Черкаси УДМС України в Черкаській області.

29.03.2019 за вих. № 7110-732/7110.1-19 Придніпровським районним відділом у м. Черкаси управління Державної міграційної служби України в Черкаській області надана відповідь що з 01.07.2016 Придніпровський районний відділ у м. Черкаси управління Державної міграційної служби України в Черкаській області в повному обсязі укомплектований матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджені постановою КМУ №302.

05.03.2019 за вх. № 5 до Придніпровського районного відділу у м. Черкаси управління Державної міграційної служби України в Черкаській області надійшла скарга представника неповнолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_2 від 01.03.2019 щодо надання правової оцінки неправочиним діям провідного спеціаліста Куліш ОСОБА_5

04.04.2019 за вих. №7110-760/7110.1-19 Придніпровським районним відділом у м. Черкаси управління Державної міграційної служби України в Черкаській області розглянуто скаргу представника позивача, та встановлено що дії посадової особи Придніпровського РВ у м. Черкаси УДМС України в Черкаській області були правомірними.

29.03.2019 за вх. № 6 до Придніпровського районного відділу у м. Черкаси управління Державної міграційної служби України в Черкаській області надійшла заява позивача від 28.03.2019 про вчинення певних дій.

21.04.2019 за вих. № 7101-851/7110.1-19 позивачеві надана відповідь, що відсутній механізм видачі паспорту громадянина України у формі паспортної книжечки.

Тобто, відповідачами фактично відмовлено у задоволенні заяви позивачу про видачу паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки.

Суд не погоджується із зазначеними підставами для відмови у видачі паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки з наступних підстав.

Статтею 5 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 року № 2235-III (далі Закон № 2235-III) визначено, що документом, що підтверджує громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.

Відповідно до статті 5 Закону № 2235-III постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина України та Положення про паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Згідно з пунктами 1, 3, 5, 8, 9-11 Положення про паспорт громадянина України паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Паспорт, виготовлений у вигляді паспортної картки (інформаційного листка), має розмір 80 х 60 мм. У інформаційний листок вклеюється фотокартка і вносяться відомості про його власника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження і особистий номер, а також дата видачі і код органу, що його видав. Інформаційний листок заклеюється плівкою з обох боків. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної картки, визначається Кабінетом Міністрів України.

Бланки паспортів виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, з високоякісного паперу з використанням спеціального захисту.

Отже, чинним Положенням про паспорт громадянина України передбачено дві форми паспорта громадянина України: книжечка і картка.

Водночас, Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 року № 5492-VI (надалі Закон № 5492-VI) визначені правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Згідно зі статтею 13 Закону № 5492-VI документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються, зокрема, на паспорт громадянина України.

Відповідно до частин 2, 4, 6 статті 14 Закону № 5492-VI документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклету. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Відцифрований образ обличчя особи в документах у формі книжечки розміщується на сторінці даних і виконується за технологією лазерного гравіювання та дублюється в центрі сторінки даних за технологією лазерної перфорації.

Отже, вказаним Законом також передбачена можливість видачі документа як у формі книжечки, так і у вигляді картки.

Тобто, заявник, звернувшись до уповноваженого суб`єкта з відповідними документами, передбаченими вказаним Законом, має право на отримання документа у формі книжечки, зокрема, паспорта громадянина України.

Відповідно до частини сьомої статті 16 Закону № 5492-VI уповноважений суб`єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, має право відмовити заявникові у видачі документа виключно у разі, якщо: 1) за видачею документа звернувся заявник, який не досяг шістнадцятирічного віку, або представник особи, який не має документально підтверджених повноважень на отримання документа; 2) заявник вже отримав документ такого типу, який є дійсним на день звернення (крім випадків, зазначених у частині сьомій цієї статті); 3) заявник не подав усіх визначених законодавством документів, необхідних для оформлення і видачі документа; 4) дані, отримані з бази даних розпорядника Реєстру, не підтверджують інформацію, надану заявником. У рішенні про відмову у видачі документа, яке доводиться до відома заявника у порядку і строки, встановлені законодавством, мають зазначатися підстави для відмови. Особа має право звернутися до уповноваженого суб`єкта з повторною заявою у разі зміни або усунення обставин, через які їй було відмовлено у видачі документа. Рішення про відмову у видачі документа може бути оскаржено особою в адміністративному порядку або до суду.

Зі змісту вищенаведеної норми вбачається, що законодавець передбачив вичерпний перелік підстав для відмови заявникові у видачі документа. Водночас вказаним Законом не передбачено визначення поняття "документ".

Разом з цим відповідно до статті 21 Закону № 5492-VI паспортом громадянина України є документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Відтак, відповідачі у своїх листах на звернення позивачів зобов`язані були вказати одну з вище перерахованих підстав для відмови у оформленні паспорта ОСОБА_6 у формі книжечки, оскільки паспорт громадянина України в розумінні статті 21 вказаного Закону є документом.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що управління Державної міграційної служби в Черкаській області в особі Придніпровського районного відділу у м. Черкаси своїми листами лише повідомлено заявника про те, що паспорт громадянина України по досягненню відповідного віку видається у формі картки.

Таким чином, відповідачі у спірних правовідносинах не прийняли жодного рішення про відмову, чи видачу ОСОБА_3 паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки та не навели будь-яких правових підстав для відмови у проведенні оформлення паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки.

Відтак, зважаючи на те, що відповідачем не наведено жодних зауважень щодо поданої заяви та доданих до неї документів, з урахуванням статті 16 Закону № 5492-VI, суд приходить до висновку, що відповідач вчинив протиправні дії щодо неоформлення паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки ОСОБА_7 .

Суд вважає за необхідне зазначити, що у листах відповідачів на заяви позивача та його законного представника немає зазначення причин та посилань на норму права чому видача паспорта у формі книжечки вже є неможливою.

Як зазначено вище, чинним Положенням про паспорт громадянина України передбачено два рівнозначних альтернативних варіанта оформлення документа, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України, а саме: паспорт у вигляді паспортної книжечки або паспортна картка.

З даного приводу суд зазначає, що пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" також передбачено можливість оформлення паспорта громадянина України з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки.

За вказаних обставин, суд не вбачає відсутності у відповідача можливості видачі позивачу паспорта громадянина України у формі книжечки.

Суд погоджується з твердженням позивача та його законного представника, що відповідачі своїми діями щодо не оформлення паспорта громадянина України неповнолітньому ОСОБА_3 у формі паспортної книжечки порушують його особисті права, що не відповідає основоположним приписам Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року), з огляду на таке.

Згідно статті 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Стаття 22 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Як зазначено у статті 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

При цьому, як передбачено у статті 35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність. Здійснення цього права може бути обмежене законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров`я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей. Ніхто не може бути увільнений від своїх обов`язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань.

Статтею 9 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року передбачено, що кожен має право на свободу думки, совісті та релігії; це право включає свободу змінювати свою релігію або переконання, а також свободу сповідувати свою релігію або переконання під час богослужіння, навчання, виконання та дотримання релігійної практики і ритуальних обрядів як одноособово, так і спільно з іншими, як прилюдно, так і приватно. Свобода сповідувати свою релігію або переконання підлягає лише таким обмеженням, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах громадської безпеки, для охорони публічного порядку, здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Так, у пункті 125 Рішення Європейського суду з прав людини від 01.07.2014 року по справі "S.A.S. проти Франції" (Заява № 43835/11) зазначено: "… 125. Хоча релігійна свобода є передусім справою совісті кожної окремої людини, вона також означає право людини на свободу сповідувати свою релігію одноособово і приватно або спільно з іншими, прилюдно та у колі своїх одновірців. У статті 9 перелічені різні форми, в яких людина може реалізовувати право на сповідування своєї релігії або переконань - це можуть бути богослужіння, вчення, а також виконання та дотримання релігійних обрядів (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Cha'are Shalom Ve Tsedek проти Франції" [ВП], №27417/95, §73, ECHR 2000-VII, і згадане вище рішення у справі Leyla Sahin, § 105). Однак гарантії статті 9 не поширюються на кожну дію, на вчинення якої особу спонукає чи надихає релігія або переконання, і ця стаття не завжди гарантує особі право поводити себе у публічній сфері так, як приписує її релігія або переконання (див., наприклад, рішення у справі "Arrowsmith проти Сполученого Королівства, № 7050/75, доповідь Комісії від 12.10.1978 року, DR 19; рішення у справі "Kalac проти Туреччини" від 01.07.1997 року, §27, Reports of Judgments and Decisions 1997-IV; та згадане вище рішення у справі Leyla Sahin, §§105 і 121). […] 161. Суд нагадує, що загальна політика або заходи, які призводять до непропорційно серйозних негативних наслідків для певної групи людей, можуть вважатися дискримінаційними, навіть якщо вони не спрямовані конкретно проти цієї групи і не мають дискримінаційної мети (див., серед інших джерел, рішення у справі "D.H. та інші проти Чеської Республіки" [ВП], № 57325/00, §§ 175 і 184-185, ECHR 2007-IV). Але дискримінаційного характеру така політика чи заходи набувають лише у випадку, якщо вони не мають під собою "об`єктивних і достатніх підстав", тобто, якщо вони не служать досягненню "легітимної мети" або якщо не забезпечено "належного пропорційного співвідношення" між використовуваними засобами та поставленою метою (див. там само, § 196). …".

Відповідно до частини другої статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачі своїми діями прямо порушують права неповнолітнього ОСОБА_3 передбачені статтею 9 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, оскільки неоформлення йому паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки саме через його релігійні переконання, які не призводять до негативних наслідків тих чи інших людей та не спрямовані проти цих людей чи держави, обмежує її права, що встановлені законом, і не є необхідними в демократичному суспільстві.

Судом встановлено, що права та законні інтереси неповнолітнього ОСОБА_3 порушені відповідачами, оскільки наявними у матеріалах справи допустимими доказами підтверджені протиправні дії відповідача, що полягають у відмові в оформленні паспорту громадянина України у формі книжечки відповідно до положень чинного законодавства.

Тому враховуючи зазначене необхідно зобов`язати Придніпровський районний відділ у м. Черкаси управління Державної міграційної служби України в Черкаській області оформити та видати бланк паспорту ОСОБА_3 у формі паспортної книжечки з проставленою відміткою місця проживання - без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки персональних даних.

Позовна вимога, в якій позивач просить суд зобов`язати управління Державної міграційної служби в Черкаській області в особі Придніпровського районного відділу у м. Черкаси вести облік щодо ОСОБА_3 за раніше встановленими формами - за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без використання цифрового ідентифікатора особи (у тому числі за серією та номером паспорту), без внесення інформації про ОСОБА_3 до Єдиного Демографічного реєстру, чи будь-яких баз даних і реєстрів та без автоматизованої обробки та передачі її персональних даних, не підлягає до задоволенню з врахуванням наступного.

При видачі позивачу паспорта у формі, визначеній Положенням про паспорт №2503-ХІІ, не передбачено внесення даних особи до Єдиного державного демографічного реєстру.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного Суду в зразковій справі № Пз/9901/2/18 від 19.09.2018, відповідно до якого Висновки Верховного Суду в цій зразковій справі підлягають застосуванню в типових адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів ДМС України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України Про судовий збір з відповідача судові витрати у відповідності до ст. 139 КАС України не стягуються.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Придніпровського районного відділу у м. Черкаси управління Державної міграційної служби України в Черкаській області у видачі ОСОБА_3 паспорту громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Зобов`язати Придніпровський районний відділ у м. Черкаси управління Державної міграційної служби України в Черкаській області оформити та видати ОСОБА_3 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

В решті позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.Г. Паламар

Повний текст рішення виготовлено 12.07.2019