Справа № 480/2132/19
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2019 р. Справа № 480/2132/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Гелети С.М., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій незаконними та протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (в подальшому замінено правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області, далі - ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просить: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови врахувати довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 20.09.2017 № 07/087-5399 за період роботи з серпня 1987 року по липень 1992 року при призначенні та нарахуванні пенсії на пільгових умовах як працівнику, зайнятому повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2; зобов`язати відповідача врахувати довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 20.09.2017 № 07/087-5399 за період роботи з серпня 1987 року по липень 1992 року при призначенні та нарахуванні пенсії на пільгових умовах; зобов`язати відповідача перерахувати, донарахувати та виплатити пенсію на пільгових умовах, починаючи з 12.03.2018 з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 20.09.2017 № 07/087-5399 за період роботи з серпня 1987 року по липень 1992 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, який є внутрішньо переміщеною особою, 12.03.2018 звернувся до Сумського об`єднаного управління ПФУ із заявою про призначення пенсії. Рішенням від12.04.2018 йому було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах по списку № 2, у зв`язку із чим ОСОБА_1 звернувся до суду. Рішенням суду відповідача було зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії.

Однак, Сумським об`єднаним управлінням ПФУ після повторного перегляду заяви позивача було прийнято рішення, яким повторно відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах по списку № 2. Позивач повторно звернувся до суду, рішенням якого Сумське об`єднане управління ПФУ зобов`язано призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах по списку № 2.

Проте, при призначенні пенсії Сумським об`єднаним ПФУ не була врахована довідка від 20.09.2017 № 07/087-5399 за період роботи ОСОБА_1 з серпня 1987 року по липень 1992 року на ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" у зв`язку з неможливістю перевірки первинних документів, які знаходяться на непідконтрольній території. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Представник відповідача подав до суду відзив, у якому проти позовних вимог заперечує, просить відмовити в їх задоволенні. Також зазначив, що в управлінні відсутні первинні документи, що підтверджують зайнятість позивача на посадах, які дають право на пенсії на пільгових умовах по списку № 2 в період його роботи на ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" в період з 12.03.1981 по 10.08.1992 на посаді помічника машиніста тепловоза та машиніста локомотива. Тобто первинні документи на підставі яких видано довідку фактично відсутні, оскільки вся документація залишилась на території непідконтрольній Україні, тому провести перерахунок на підставі довідки від 20.09.2017 № 07/087-5399 немає можливості.

Ухвалою від 14.06.2019 відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою від 15.07.2019 відповідача замінено його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується копією довідки від 11.12.2017 № (а.с. 11).

12.03.2018 ОСОБА_1 звернувся до Сумського об`єднаного ПФУ із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах по списку № 2 (а.с. 12), однак рішенням від 12.04.2018 у призначенні такої пенсії було відмовлено (а.с. 14-16).

Підставою для прийняття такого рішення була відсутність у позивача необхідного пільгового стажу, оскільки стаж з 12.03.1981 по 10.08.1992 на посадах помічника машиніста тепловоза та машиніста локомотива на ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" не підтверджені первинними документами. Не погодившись із прийнятим рішенням позивач звернувся до суду.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 по справі № 818/2257/18 частково задоволено вимоги ОСОБА_1 , а саме скасовано рішення Сумського об`єднаного управління ПФУ від 12.04.2018 щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах, зобов`язано Сумське об`єднане управління ПФУ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах по списку № 2 (а.с. 14-16).

Однак, після повторного розгляду заяви ОСОБА_1 Сумське об`єднане управління ПФУ відмовило у призначенні йому пенсії посилаючись на аналогічні обставини, у зв`язку із чим позивач повторно звернувся до суду для оскарження відповідного рішення.

Так, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.02.2019 по справі № 480/4818/18 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та скасовано рішення Сумського об`єднаного управління ПФУ від 23.11.2018 № 12642 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах по списку № 2 і зобов`язано Сумське об`єднане управління ПФУ призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах з 12.03.2018, як працівнику, зайнятому повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, на підставі його заяви від 12.03.2018, зарахувавши до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 12.03.1981 по 10.08.1992 на посадах помічника машиніста тепловоза та машиніста локомотива в ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" (а.с. 18-20).

На виконання рішення суду Сумським об`єднаним управлінням ПФУ ОСОБА_1 була призначена з 12.03.2018 пенсія на пільгових умовах по списку № 2 (а.с. 31).

Однак, при призначенні пенсії Сумським об`єднаним управлінням ПФУ не була врахована довідка від 20.09.2017 № 07/087-5399 про заробітну плату для обчислення пенсії, видана ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" (а.с. 22).

Листом від 06.05.2019 № 277/С Сумське об`єднане управління ПФУ роз`яснило позивачу, що з метою перевірки правильності та достовірності видачі ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" довідки від 20.09.2017 № 07/087-5399 до головного управління ПФУ в Луганській області було направлено запит, у відповідь на який зазначено, що незважаючи на перереєстрацію ПАТ "Алчевський металургійний комбінат", уся документація і архіви залишились на території, тимчасово не підконтрольній українській владі, тому провести перевірку первинних документів неможливо. Підстави для перерахунку пенсії на підставі довідки, виданої ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" відсутні (а.с. 23).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Згідно зі ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, а саме:

1) сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей;

2) внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території, визначеної пунктом 1 цієї частини;

3) надра під територіями, визначеними пунктами 1 і 2 цієї частини, та повітряний простір над цими територіями.

Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до ч. 3, 6, 8 ст. 2 Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

За фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, якщо таке майно набуте відповідно до законів України.

Визначений Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" порядок регулювання правочинів та реалізації прав суб`єктів, визначених частинами шостою і сьомою цієї статті, поширюється з урахуванням необхідних змін (mutatis mutandis) на тимчасово окуповані території України у Донецькій та Луганській областях, крім порядку в`їзду осіб на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях та виїзду з них, що встановлюється відповідно до цього Закону, та порядку територіальної підсудності справ, підсудних розташованим на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях судам, що встановлюється відповідно до Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції".

Згідно зі ст. ст. 3, 4 Закону державна політика із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях базується на Конституції та законах України, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципах і нормах міжнародного права.

Цілями державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях є: 1) звільнення тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях та відновлення на цих територіях конституційного ладу; 2) захист прав, свобод і законних інтересів фізичних та юридичних осіб; 3) забезпечення незалежності, єдності та територіальної цілісності України.

За частинами 1, 2 ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені Законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

При цьому суд зазначає, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй у документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів".

Європейський суд з прав людини розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах "Лоізіду проти Туречиини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".

У виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Так, статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 року № 162 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 року № 383 (далі - Порядок) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Відповідно до пункту 10 вищевказаного Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Як встановлено судовими рішеннями від 16.07.2018 по справі № 818/2257/18 та від 13.02.2019 по справі № 480/4818/18 згідно записів трудової книжки, ОСОБА_1 працював на ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" з 12.03.1981 по 05.12.1986 на посаді помічника машиніста локомотива (тепловоза), з 06.12.1986 по 10.08.1992 - на посаді машиніста локомотива. Вказане також підтверджується і довідками про підтвердження наявного пільгового стажу для призначення пенсії (а.с. 88, 89).

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У справі, яка розглядається не є спірним те, що позивач працював на роботах зі шкідливими умовами праці, проте відповідач не врахував заробітну плату за цей період при призначенні пенсії, що призвело до зменшення розміру заробітної плати згідно довідки від 20.09.2017 № 07/087-5399.

Згідно зі ст. 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до статей 65-67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.

Статтею 65 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено загальний порядок визначення середньомісячного заробітку для обчислення пенсій, згідно якого середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи, починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Такими первинними документами є: розрахунково-платіжні відомості, розрахункові відомості по заробітній платі, особові рахунки по заробітній платі або ж платіжні відомості по заробітній платі.

Згідно з п. 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або державними архівними установами.

Для призначення пенсії ОСОБА_1 подав до Сумського об`єднаного управління ПФУ довідку ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" від 20.09.2017 № 07/087-5399 за період з серпня 1987 по липень 1992 (а.с. 105).

Як підтверджено судом у рішенні від 13.02.2019 по справі № 480/4818/18 позивач з 12.03.1981 по 10.08.1992 працював у ПАТ "Алчевський металургійний комбінат", тобто вказаний період роботи включає в себе період, зазначений у довідці від 20.09.2017 № 07/087-5399 і який також було зараховано до пільгового стажу роботи позивача.

Враховуючи викладене суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи ("Намібійські винятки"), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки їх не прийняття призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення як громадянину, який працював на роботах зі шкідливими умовами праці.

Такий висновок суду також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 02.10.2018 по справі № 569/14531/16-а, адміністративне провадження № К/9901/37179/18.

Стосовно неможливості провести відповідну перевірку даних, зазначених у довідці 20.09.2017 № 07/087-5399 суд зазначає, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" було проведено державну реєстрацію зміни місцезнаходження (14.01.2016 рішення № 5000084).

Відповідно до відомостей реєстру, місцезнаходження ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" - 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, 20 А (а.с. 100-102).

При цьому довідка № 07/087-5399 видана у 2017 році, тобто підприємством, яке знаходиться на підконтрольній Україні території, про що також свідчить кутовий штамп на копії зазначеної довідки (а.с. 105).

Жодних доказів звернення Сумського об`єднаного управління ПФУ до даного підприємства, відмови у наданні та непідтверджені таких даних, що містяться у довідці від 20.09.2017 № 07/087-5399 матеріали справи не містять, відповідачем не надано, відсутні докази того, що надана позивачем довідка є підробленою, містить недостовірні дані.

Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 та визнає протиправними дії Сумського об`єднаного управління ПФУ щодо відмови врахувати довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 20.09.2017 № 07/087-5399 за період роботи з серпня 1987 року по липень 1992 року при призначенні та нарахуванні пенсії на пільгових умовах як працівнику, зайнятому повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2.

Також суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 12.03.2018 з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 20.09.2017 № 07/087-5399 за період роботи з серпня 1987 року по липень 1992 року.

Враховуючи задоволення позовних вимог, позивачу за рахунок бюджетних асигнувань підлягає відшкодуванню сума судового збору в розмірі 768,40 грн., сплачена при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій незаконними та протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо відмови врахувати довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 20.09.2017 № 07/087-5399 за період роботи з серпня 1987 року по липень 1992 року при призначенні та нарахуванні пенсії на пільгових умовах як працівнику, зайнятому повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) починаючи з 12.03.2018 з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 20.09.2017 № 07/087-5399 за період роботи з серпня 1987 року по липень 1992 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) суму судового збору в розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 15.07.2019.

Суддя С.М. Гелета