Справа № 640/22294/18
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 липня 2019 року № 640/22294/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Дата-Центр»

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ТОВ «Український Дата-Центр» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - Відповідач), в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову (вх. від 11.03.2019р.) просить суд:

- зобов`язати не визнавати в якості податкової звітності уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, поданим ТОВ «Український Дата-Центр» 12 червня 2018 року о 15 годині 54 хвилини.;

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у м. Києві щодо коригування даних інтегрованої картки платника податків у відповідності із уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, поданим ТОВ «Український Дата-Центр» 12 червня 2018 року о 15 годині 54 хвилини.;

- зобов`язати привести у відповідність інтегровану картку платника податків податку на додану вартість ТОВ «Український Дата-Центр»;

- зобов`язати відновити суму 480 366,00 грн. в ліміті реєстрації податкових накладних ТОВ «Український Дата-Центр».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.01.2019р. відкрито спрощене позовне провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позов обґрунтовано тим, що у зв`язку з виявленням помилок у податковій декларації з ПДВ від 21.05.2018р. № позивачем 12.06.2018р. о 15-54 год. було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ № , з метою виправлення самостійно-виявлених помилок. Однак при поданні уточнюючого розрахунку стався технічний збій, у зв`язку з чим дані, які повинні були міститься у рядку 20.2.1 декларації були помилково відображені в рядку 20.2.2, у зв`язку з чим 12.06.2018. о 16-43 год. позивачем повторно подано уточнюючий розрахунок № 2.

26.07.2018р. позивач звернувся до відповідача з листом № 29, яким просив не визнавати податкову звітність - уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виправлених помилок № . Проте відповідач листом № 38284/10/26-15-59 від 01.08.2018р. надав відповідь, що Податковий кодексом України не передбачені випадків скасування податкової звітності згідно листів або заяв платника.

Відповідач у відзиві проти позову заперечив, зазначивши, що всі уточнюючі розрахунки, що були подані позивачем, були прийняті та відображені в Інтегрованій картці платника податків.

На виконання вимог ухвали від 11.03.2019р. Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві надано суду належним чином засвідчену виписку з інтегрованої картки платника податків ТОВ "Український Дата-Центр" з ПДВ за 2018 рік станом на 18.12.2018р.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Український Дата-Центр» подано 21 травня 2018 року № до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС м. Києві податкову декларацію з ПДВ за квітень 2018 року, якою задекларовано у рядку 20 суму від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п.200-1.3 ст.200-1 ПК України 3074899,00 грн., з яких у рядку 20.2, 20.2.1 підлягає бюджетному відшкодуванню - 480366 грн.; у рядку 20.3 зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду - 2594533 грн. Про прийняття декларації з ПДВ за квітень 2018 року свідчить квитанція №2 від 21 травня 2018 року.

У зв`язку з виявленням помилок у податковій декларації з ПДВ від 21 травня 2018 року № позивачем 12 червня 2018 року о 15:54 год. подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок №, про що свідчить квитанція №2. Вказаним уточнюючим розрахунком уточнено рядок 20.2.2, 20.2, згідно яких показник, який уточнюється « 480366 грн.», уточнений показник «-480366 грн.»; рядок 20.3, 21, згідно яких показник, який уточнюється « 2594533 грн.», уточнений показник « 3074899 грн.», різниця склала 480366 грн.

Проте, як зазначено позивачем в адміністративному позові, при поданні уточнюючого розрахунку № позивачем 12 червня 2018 року о 15:54 год. через систему електронної звітності М.Е. Dос стався технічний збій та дані, які повинні були міститися у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за квітень 2018 року були відображені в рядку 20.2.2. Проте, у позивача відсутні грошові зобов`язання або податковий борг з ПДВ.

У зв`язку з викладеним 12 червня 2018 року позивачем повторно подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, в якому відображено у рядку 20.2.1 суму від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника податку у розмірі 480366,00 грн. Зазначений уточнюючий розрахунок прийнято згідно квитанції №2 від 12 червня 2018 року 16:43. Вказаним уточнюючим розрахунком уточнено рядок 20.2.1, 20.2, згідно яких показник, який уточнюється « 480366 грн.», уточнений показник «-480366 грн.»; рядок 20.3, 21, згідно яких показник, який уточнюється « 2594533 грн.», уточнений показник « 3074899 грн.», різниця склала 480366 грн.

26 липня 2018 року позивач звернувся до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС м. Києві з листом №29, яким просив не визнавати податкову звітність - уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, який отримано ДПІ 12 червня 2018 року о 15:54 у зв`язку з тим, що при подачі даного розрахунку стався технічний збій в програмі М.Е. Dос, а саме дані, які повинні були міститися в рядку 20.2.1 були відображені у рядку 20.2.2, що призвело до невірного відображення показників в ІКП платника. Вірний уточнюючий розрахунок був поданий одразу також 12 червня 2018 року о 16:43.

01 серпня 2018 року позивачу надано відповідь за №38284/10/26-15-59, якою повідомлено, що Податковим кодексом України не передбачені випадки скасування податкової звітності згідно листів або заяв платника та запропоновано, у разі необхідності, надати до ДПІ уточнену податкову звітність, оформлену відповідно до вимог чинного законодавства.

Не погоджуючись з такими діями позивач і звернувся з даним позовом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Складання податкової декларації та порядок її подання визначені статтями 48, 49 Податкового кодексу України.

Пунктом 49.1 та 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Відповідно до п.49.4 ст.49 Податкового кодексу України платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації контролюючому органу в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

В той же час, порядок внесення змін до податкової звітності передбачений ст. 50 ПК України, відповідно до якої у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

Це правило не поширюється на випадки, встановлені статтею 177 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків подає уточнюючий розрахунок до податкової декларації, поданої за період, що перевірявся, або не подає уточнюючий розрахунок протягом 20 робочих днів після дати складення довідки про проведення електронної перевірки, якою встановлено порушення податкового законодавства, відповідний контролюючий орган має право на проведення позапланової перевірки платника податків за відповідний період.

Згідно п.6 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21 (далі по тексту - Порядок №21) до податкової звітності з податку на додану вартість належать: податкова декларація з податку на додану вартість; уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок з додатками; розрахунок податкових зобов`язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованих як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України.

Згідно п.1-5 розд. IV Порядку №21 у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу) платник податку самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним декларації, він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої декларації за формою, встановленою на дату подання уточнюючого розрахунку.

Внесення змін до податкової звітності за результатами самостійного виявлення помилок здійснюється у порядку, визначеному статтею 50 розділу II Кодексу.

У разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку повинні бути додані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників.

Не може бути зменшена сума податкових зобов`язань, яка не була сплачена до бюджету в минулих звітних (податкових) періодах, у зв`язку з повним або частковим списанням податкового боргу.

Зміна напряму узгодженого бюджетного відшкодування за рішенням платника податку здійснюється шляхом подання до контролюючого органу уточнюючого розрахунку до декларації за звітний (податковий) період, в якому було задеклароване таке бюджетне відшкодування.

Розділом VI Порядку №21 визначено порядок заповнення уточнюючого розрахунку.

Уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу.

У графі 4 відображаються відповідні показники декларації звітного періоду, що виправляється. У разі якщо до декларації за цей звітний період раніше вносилися зміни, у графі 4 відображаються відповідні показники графи 5 останнього уточнюючого розрахунку, який подавався до декларації звітного (податкового) періоду, що виправляється. У графі 5 уточнюючого розрахунку відображаються відповідні показники з урахуванням виправлення. У графі 6 відображається сума помилки (абсолютне значення).

У разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх звітних періодах не вплинуло на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за один звітний період, в якому вносяться відповідні зміни. Такий уточнюючий розрахунок може бути поданий у спосіб, визначений в абзаці четвертому пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу. Значення графи 6 рядка 21 уточнюючого розрахунку (як збільшення, так і зменшення) враховується у рядку 16.2 декларації за звітний період, у якому подано такий уточнюючий розрахунок.

У разі виправлення значення рядка 21 декларації, яке у майбутніх періодах впливатиме на значення рядка 18 чи рядка 20.2, уточнюючий розрахунок подається за кожний звітний період, у якому значення рядка 21 декларації впливало на значення рядка 18 чи рядка 20.2.

Платник податків, який самостійно виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний сплатити штраф, нарахований відповідно до абзацу четвертого пункту 50.1 статті 50 розділу II Кодексу. Сума нарахованого штрафу відображається у графі 6 рядка 18.1.

У разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку повинні бути додані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників.

На виконання вимог ухвали від 11.03.2019р. Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві надано суду належним чином засвідчену виписку з інтегрованої картки платника податків ТОВ "Український Дата-Центр" з ПДВ за 2018 рік станом на 18.12.2018р.

Інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Судом встановлено, 21.05.2018 року ТОВ "Український Дата-Центр" (код 39972409) подано податкову декларацію з ПДВ (реєстраційний номер ) якою задекларовано суму від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1 декларації) в розмірі 480 366,00 гривень.

У червні 2018 року платником подано два уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, а саме:

- уточнюючий розрахунок від 12.06.2018р. № , яким зменшено суму від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету (рядки 20 та 20.2.2 декларації) на суму 480 366 грн.;

- уточнюючий розрахунок від 12.06.2018р. № , яким зменшено суму від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядки 20.2 та 20.2.1 декларації) на суму 480 366 грн.

Згідно з базами даних ГУ ДФС у м. Києві після подання податкової декларації з ПДВ за квітень 2018 року сума переплати з ПДВ в ІКП була збільшена на 480 366 гривень.

Організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначено Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за № 751/28881 (далі - Порядок № 422).

Відповідно до змісту п. 2 розділу ІІI Порядку № 422 з метою обліку сум бюджетного відшкодування в інтегрованій картці платника відображаються облікові операції щодо сум, які заявлені платниками до відшкодування згідно із податковою звітністю.

Пунктом 3 підрозділу 6 розділу III Порядку № 422 визначено що після рознесення до ІКП інформації про суму відшкодування ПДВ на рахунок платника або зменшення такої суми за уточненим розрахунком, поданим до раніше поданої звітності, в ІКП платника зменшується залишок бюджетного відшкодування за відповідний звітний (податковий) період, а у разі його недостатності відбувається зменшення позитивного сальдо розрахунків платника з бюджетом, у разі відсутності позитивного сальдо виникає податковий борг.

Згідно абзацу другого підпункту 2 пункту 4 розділу IV Порядку № 422 <…> за уточнюючими Звітними документами в ІКП відображається різниця між грошовим зобов`язанням, зазначеним у поданому раніше Звітному документі, та грошовим зобов`язанням, розрахованим з урахуванням виявлених платником помилок, штрафу та пені (у разі заниження грошового зобов`язання), визначені самостійно платником, якщо інше не передбачено формою Звітного документа.

Аналіз викладених норм свідчить, що в інтегрованій картці платника відображається у тому числі різниця між грошовим зобов`язанням, зазначеним у поданому раніше звітному документі, та грошовим зобов`язанням, розрахованим з урахуванням виявлених платником помилок згідно первинних показників (коригування), зазначених у поданому та прийнятому фіскальним органом уточнюючому розрахунку.

Тобто, показники поданого платником та прийнятого у визначеному законом порядку податкового документа, зокрема уточнюючого розрахунку до податкової декларації, є обов`язковими для відображення та відповідного коригування у інтегрованій картці платника.

Нормами чинного законодавства не передбачено права фіскальних органів за заявою платника податку анулювати, скасовувати, вважати недійсною подану та прийняту у встановленому порядку податкову звітність такого платника, а також права не відображати показники такої звітності в інтегрованій картці платника.

Враховуючи вищевикладене, після подання ТОВ "Український Дата-Центр" 12.06.2018 року уточнюючого розрахунку № , яким задекларовано зменшення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у розмірі 480 366,00 грн., сума переплати в ІКП була зменшена на суму ПДВ 480 366,00 грн., відповідно до пункту 3 підрозділу 6 розділу III Порядку.

Таким чином, у разі необхідності подальшого коригування раніше поданої податкової декларації ТОВ "Український Дата-Центр" необхідно подати ще один уточнюючий розрахунок до податкової декларації.

Внесення змін до раніше поданих податкових декларацій, а також до інтегрованої картки платника шляхом подання будь-яких листів чи заяв є неможливим, оскільки чинним законодавство встановлено чіткий і виключний порядок внесення змін до раніше поданої податкової декларації.

Таким чином, лист ТОВ "Український Дата-Центр" від 26.07.2018р. № 29 до ДПІ у Шевченківському районі міста Києва за жодних обставин не може вважатися змінами до раніше поданої податкової декларації.

Отже, ГУ ДФС у м. Києві діяло правомірно, оскільки всі уточнюючі розрахунки, що були подані Позивачем були прийняті та відображені в ІКП платника податків, жодним чином не порушуючи права Позивача та не створюючи йому додаткових обов`язків.

Як вбачається з даних Єдиного державного реєстру судових рішень, спірні правовідносини щодо між позивачем та Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві з приводу відображення в інтегрованій картці позивача спірного коригування сум відшкодування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного (звітного) податкового періоду з податку на додану вартість за квітень 2018 року вже були предметом судового розгляду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.11.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2019 у справі № 826/13046/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Дата-Центр" до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії у задоволенні позову відмовлено.

Як зазначено у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.11.2018, при відображенні в ІКП ТОВ «Український Дата-Центр» коригування сум відшкодування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного (звітного) податкового періоду з податку на додану вартість за період квітень 2018 року на підставі уточнюючих розрахунків від 12 червня 2018 року № та № відповідач діяв у порядку, встановленому чинним на дату виникнення спірних відносин податковим законодавством, а тому відсутні підстави для визнання дій ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві протиправними та, як наслідок, відсутні підстави для невизнання як податкову звітність уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 12 червня 2018 року №.

Суд також звертає увагу на ту обставину, що спірні правовідносини в даному випадку виникли між позивачем та ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, до якої позивач подавав податкову звітність та вподальшому звертався з листом від 26.07.2018р. № 29.

До Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві з приводу даних обставин від позивача жодних листів, звернень не надходило, до повноважень останнього не відноситься коригування податкової звітності позивача, тому вимоги до вказаного відповідача заявлено безпідставно.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій