Справа № 826/8943/18
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8943/18 Суддя (судді) першої інстанції: Келеберда В.І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ключковича В.Ю.,

суддів Парінова А.Б.,

Беспалова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року (прийняте в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, суддя Келеберда В.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління ПФУ в м. Києві, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням при її обчисленні грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди та одноразових премій за наказом згідно Дисциплінарного статуту Збройних Сил України;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія грошової допомоги на оздоровлення (29 785,38 грн.), матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань (3 500,00 грн.), щомісячної додаткової грошової винагороди (82 501,96 грн.) та одноразових премій за наказом згідно Дисциплінарного статуту Збройних Сил України (14 000,00 грн.), зазначених у наданих Головним центром зв`язку, автоматизації та захисту інформації Державної Прикордонної служби України копіях особистих карток грошового забезпечення полковника ОСОБА_1 за 2015, 2016, 2017 роки, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з дати виникнення права на перерахунок, тобто з 21 квітня 2017 року.

- стягнути з відповідача Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року та ухвалити нове судове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційні скарзі позивач вказує, що затверджений постановою КМУ від 13.02.2008 №45 Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на якому ґрунтується оскаржуване рішення про відмову у задоволенні позову, - регламентує виключно питання здійснення перерахунку пенсій, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, натомість предметом заявленого мною позову є питання правомірності неврахування відповідачем при призначенні пенсії (визначенні її розміру) додаткових видів грошового забезпечення, які позивач отримував на день звільнення, і з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Крім того, апелянт зазначає, що пенсіонер, у разі виникнення підстав для перерахунку пенсії, має право самостійно подати до певного територіального управління пенсійного фонду заяву з документами, які містять інформацію про право такого пенсіонера на перерахунок призначеної йому пенсії.

Від відповідача до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у місті Києві та з квітня 2017 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

В лютому 2018 року позивач звернувся до Головного центру зв`язку автоматизації та захисту інформації Державної прикордонної служби України, в якому під час проходження служби перебував на грошовому забезпеченні, з запитом про надання йому належним чином завірених копій грошового атестату та додатку до цього атестату про додаткові види грошового забезпечення, які встановлені порядком (через Адміністрацію держприкордонслужби), були подані до Головного управління ПФУ в м. Києві для призначення йому пенсії за вислугу років, а також копії документів, які він отримував впродовж останніх 24 місяців перед звільненням з військової служби та інформації про сплату з них єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно листа Військової частини НОМЕР_1 Державної Прикордонної служби України від 20.02.2018 року № 11/452 на адресу позивача було направлено копія грошового атестату; копія додатку до грошового атестату; завірені копії особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2015-2017 роки та повідомлено, що військовою частиною № НОМЕР_1 впродовж 2015-2017 років єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з усіх видів виплат, крім індексації грошового забезпечення, нараховувався та сплачувався в повному обсязі.

З копій особистих карток грошового забезпечення за 2015-2017 роки вбачається, що впродовж останніх 24 місяців перед звільненням з військової служби ОСОБА_1 нараховувались та виплачувались: матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; матеріальна допомога на оздоровлення; щомісячна грошова винагорода; одноразові премії за наказами, у тому числі згідно Дисциплінарного статуту ЗСУ.

Згідно копії грошового атестату № 12 військової частини № НОМЕР_1 полковник ОСОБА_1 задоволений такими видами грошового забезпечення: посадовим окладом із розрахунку 1750,00 гривень з 01 квітня по 23 квітня 2017 року - 1341,67 гривень; окладом відповідно до військового звання із розрахунку 135,00 гривень з 01 квітня по 23 квітня 2017 року - 103,50 гривень, відсотки за надбавку за вислугу років із розрахунку 40% з 01 квітня по 23 квітня 2017 року - 578,07 гривень; надбавка за особливі умови служби, пов`язані з підвищеним ризиком для життя 15% з 01 квітня по 23 квітня 2017 року 201,25 гривень; надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби 50% з 01 квітня по 23 квітня 2017 року -1011,62 гривень; надбавка за кваліфікацію «майстер» н-з 1161 від 08.12.15 р. з 01 квітня по 23 квітня 2017 року 73,79 гривень; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% з 01 квітня по 23 квітня 2017 року -201,25 гривень; додаткова грошова винагорода 60% з 01 квітня по 23 квітня 2017 року 4924,19 гривень; премія у розмірі 350% від посадового окладу з 01 квітня по 23 квітня 2017 року 4695,83 гривень; грошова допомога при звільненні 139161, 75 гривень та разом видано 152292,92 гривень.

До грошового атестата № 12 від 11 травня 2017 року долучено додаток до грошового атестату про додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії позивачу з якого вбачається, що у період з квітня 2015 року по березень 2017 року позивачем отримано: надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби (50%) - 31479,52 гривень, надбавку за особливі умови служби, пов`язані з підвищеними ризиком для життя (15%) - 6300,00 гривень, надбавку за кваліфікацію (5,5%) - 2310,00 гривень, надбавку за роботу в умовах режимних обмежень (15%) - 6300,00 гривень, премію 118125,00 гривень, та усього 164514,52 гривень.

06 березня 2018 року позивач з урахуванням отриманих копій Особистих карток грошового забезпечення полковника ОСОБА_1 за 2015-2017 роки звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві з проханням здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, щомісячної грошової винагороди; одноразової премії за наказами, у тому числі згідно Дисциплінарного статуту ЗСУ.

Листом від 02 квітня 2018 року № 13008/03 Головним управління Пенсійного фонду України у місті Києві повідомлено позивача про відсутність підстав для врахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, щомісячної грошової винагороди; одноразової премії за наказами, у тому числі згідно Дисциплінарного статуту ЗСУ при розрахунку середньої суми щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням для розрахунку пенсії позивача виходячи з норм статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393.

Позивач, вважаючи, що відповідачем при прийняття рішення про відмову у перерахунку пенсії із зазначенням вказаних видів грошового забезпечення порушено вимоги чинного законодавства, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується не погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення даного позову, та вважає, що наявні підстави для його часткового задоволення, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі КМУ).

Кабінет Міністрів України постановою від 22 вересня 2010 року № 889 Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій (далі - Постанова КМУ № 889) встановив щомісячну додаткову грошову винагороду для окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі №643/212/17.

Отже, щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, яка встановлена Постановою № 889, яку він отримував під час проходження служби, мала постійний характер, і виплачувалась позивачу з моменту її запровадження і до часу звільнення останнього з військової служби; з щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовця нараховані і сплачені страхові внески, відтак, вона має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Ураховуючи наведене, отримувана ОСОБА_1 згідно з грошовим атестатом №12 щомісячна додаткова грошова винагорода (60%), що виплачувалась позивачу згідно з особистими картками грошового забезпечення, з якої щомісяця її виплати утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, відтак розмір призначеної позивачу пенсії підлягає перерахунку.

Водночас, висновок суду першої інстанції про те, що премія згідно Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є системними та періодичними додатковими видами грошового забезпечення, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія є помилковими, оскільки аналіз копій особових карток грошового забезпечення за 2015-2017 роки ОСОБА_1 свідчить про те, що виплата таких додаткових видів грошового забезпечення не мала чіткого алгоритму систематичності виплат, зокрема: матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачувалась разово у 2015, 2016 та 2017 році, матеріальна допомога на оздоровлення разово у 2015, 2016 та 2017 році, премія в червні, серпні, листопаді 2015 року, в січні 2017 року, а, відтак, не носять постійного, систематичного характеру, а тому висновки суду першої інстанції в цій частині ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, адже вказані виплати не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17 (в якій здійснено відступ від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові цього суду від 10 березня 2015 року (№ 21-70а15), у постановах Верховного Суду, зокрема, від 06 березня 2019 року у справі № 522/11262/16-а, від 13 березня 2019 року у справі № 758/12628/16-а, від 19 березня 2019 року у справі № 727/5754/16-а.

Отже, лише позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням при її обчисленні щомісячної додаткової грошової винагороди та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) призначеної позивачу пенсії за вислугу років з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія щомісячної додаткової грошової винагороди (82 501,96 грн.) підлягають задоволенню.

Разом з тим, позовні вимоги в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії із включенням до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, названих вище одноразових додаткових видів грошового забезпечення не підлягають задоволенню.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 дізнався про призначення йому пенсії у неналежному розмірі, отримавши відповідь Головного центру зв`язку, автоматизації та захисту інформації Державної прикордонної служби України (в якому позивач під час проходження служби перебував на грошовому забезпеченні) від 20.02.2018 №11/452

У зв`язку з цим 06.03.2018 ОСОБА_1 подав до управління ПФУ заяву про перерахунок пенсії і, отримавши у квітні 2018 року відмову у перерахунку, у червні 2018 року звернувся до суду з цим позовом, що свідчить про дотримання встановленого статтею 122 КАС шестимісячного строку.

Водночас Законом № 2262-ХІІ встановлено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком (частина третя статті 51 цього Закону).

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 на час призначення йому пенсії за Законом № 2262-ХІІ мав право на включення до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отримуваної ним щомісячної додаткової грошової винагороди, а управління ПФУ протиправно відмовило у проведенні перерахунку розміру пенсії, позовні вимоги про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) щомісячної додаткової грошової винагороди (82 501,96 грн.) зазначеної у наданих Головним центром зв`язку, автоматизації та захисту інформації Державної Прикордонної служби України копіях особистих карток грошового забезпечення полковника ОСОБА_1 за 2015, 2016, 2017 роки, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, підлягають задоволенню без обмеження строком, тобто з дати призначення такої пенсії позивачу (тобто з 21 квітня 2017 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17.

При цьому, колегія суддів вважає помилковим застосування судом першої інстанції положень частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Порядку проведення перерахунку пенсій встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки затверджений постановою КМУ від 13.02.2008 №45 Порядок, на якому ґрунтується оскаржуване рішення про відмову у задоволенні позову, регламентує виключно питання здійснення перерахунку пенсій, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, натомість, як вбачається з позовної заяви, предметом заявленого позову є питання правомірності неврахування відповідачем при призначенні пенсії (визначенні її розміру) додаткових видів грошового забезпечення, які позивач отримував на день звільнення, і з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а тому, в даному випадку відсутні підстави для повідомлення відповідача уповноваженим структурним підрозділом про зміну видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або повідомлення про уведення для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Наведені ж судом першої інстанції в обґрунтування оскаржуваного рішення норми Порядку №45 регламентують виключно питання здійснення перерахунку пенсій у зв`язку зі зміною розміру грошового забезпечення, чи введенням для військовослужбовців нових додаткових видів грошового забезпечення, що в даному випадку не відповідає обставинам справи, а тому в даному випадку не можуть бути застосовані до спірних правовідносин норми Порядку №45.

Відтак, доводи, зазначені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 частково знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, та спростовують висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову в частині визнання бездіяльності відповідача щодо не здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням при її обчисленні щомісячної додаткової грошової винагороди протиправною та зобов`язання відповідача здійснити з 21 квітня 2017 року перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) позивачу із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального права та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, призвело до помилкового вирішення справи, а тому рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням при її обчисленні щомісячної додаткової грошової винагороди.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 21 квітня 2017 року перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 на підставі особистих карток грошового забезпечення полковника ОСОБА_1 за 2015, 2016, 2017 роки наданих Головним центром зв`язку, автоматизації та захисту інформації Державної Прикордонної служби України, із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди (82 501, 96 грн.).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді А.Б. Парінов

О.О. Беспалов