Справа № 815/4618/16
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/4618/16
Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В. В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.,

за участю представника апелянта ОСОБА_1 ,

представника позивачів ОСОБА_2 ,

представника відповідача ГТУЮ в Одеській області Єрьоменко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року, ухвалену в порядку письмового провадження в м.Одесі, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Юридичного департаменту Одеської міської ради, Державного реєстратора управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Іскрова Олега Вікторовича, 3-ті особи ОСОБА_3 , Київська районна адміністрація Одеської міської ради про визнання дій протиправними та скасування рішення

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2016 року позивачі звернулися до суду з позовами до управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, юридичного департаменту Одеської міської ради, Державного реєстратора управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Іскрова Олега Вікторовича та просили визнати протиправними дії державного реєстратора щодо прийняття рішення про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 від 29 квітня 2016 року №29485005 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та визнати протиправним і скасувати рішення державного реєстратора від 29 квітня 2016 року №29485005 про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачі та ОСОБА_3 є співвласниками об`єкта нерухомості, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 здійснив самочинне будівництво на вказаному об`єкті нерухомого майна. Судовими рішеннями, що набрали законної сили, ОСОБА_3 було зобов`язано власними силами й за рахунок власних коштів привести в попередній стан триповерховий житловий будинок загальною площею 248,50 кв. м, згідно із технічним паспортом Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 11 вересня 2008 року №299587.95 шляхом здійснення відповідної перебудови. Також судовими рішеннями установлено порядок користування земельною ділянкою загальною площею 868,5 кв. м, розташованою за вказаною адресою, однак рішення суду ОСОБА_3 не виконує.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року позови задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора від 29 квітня 2016 року № 29485005 про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки оскаржуване рішення прийнято за наявності обтяжень речових прав на нерухоме майно. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_3 надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Доводами апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу в порядку письмового провадження, не зважаючи на його клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з відрядженням, чим позбавив апелянта права на захист та надання пояснень по суті спору. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не дослідив питання виконання судового рішення про знесення апелянтом самочинного будівництва, оскільки на час розгляду справи це рішення є невиконаним, та в Київському районному суді м.Одеси розглядається заява Київської районної адміністрації про поновлення строку предявлення виконавчого листа до примусового виконання. Також апелянт зазначає і про те, що суд першої інстанції не дослідив технічні паспорти всіх співвласників та не встановив в результаті чиїх дій відбулось збільшення площі, оскільки технічні паспорти виготовлені у різні часи та містять інформацію, яка відрізняється одна від одної, що свідчить про існування спору про право. За таких обставин, з посиланням на судові рішення ВСУ від 14.06.2016 року у справі № 21-41а16, апелянт також вважає, що спір має вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року провадження в цій справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, чинній на момент постановлення вказаної ухвали закрито, з підстав, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2017 року скасовано. Справу за позовами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, юридичного департаменту Одеської міської ради, державного реєстратора управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Іскрова Олега Вікторовича, треті особи: ОСОБА_3 , Київська районна адміністрація Одеської міської ради, про визнання протиправними дій і скасування рішення - направлено для продовження розгляду до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів від 25.07.2018 р. прийнято до свого провадження справу №815/4618/16 після касаційного розгляду та призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.

Указом Президента України № 455/2017 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Одеський апеляційний адміністративний суд та утворено П`ятий апеляційний адміністративний суд.

За результатами автоматичного розподілу справу передано судді П`ятого апеляційного адміністративного суду Шевчук О.А.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року прийняти справу до провадження судді Шевчук О.А. та призначено до розгляду.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

Предстаником Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області до суду надано пояснення у справі, в своїх поясненнях зазначають, що саме Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області жодних прав позивачів не порушенно, та також до повноважень останнього не відноситься право здійснення дій щодо державної реєстрації та не встановлено відповідальність Управління за такі рішення. Зокрема, зазначається, що оскаржуване рішення прийнято Державним реєстратором управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Іскрова Олега Вікторовича.

Також, апелянтом до суду надано додаткові пояснення, в яких зазначається про відсутність порушеного права позивачів оскаржуваними діями та рішенням саме у сфері публічно-правових відносин між позивачами та відповідачами при здійсненні ними владних управлінських функцій, оскільки оскаржуваний акт має стосуватись прав саме позивачів.

Крім того, предстаником Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області надано клопотання про закриття провадження у справі. В своєму клопотанні, Управління вважає, що у цій справі спірні правовідносини мають цивільно-правовий характер і їх не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. Вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства та належним відповідачем у справі про скасування рішення є особа право чи обтяження якої зареєстровано.

Колегією суддів під час судового рогляду зазначене клопотання було розглянуто та прийнято до уваги пояснення надані сторонами у справі щодо такого клопотання.

Протоколькою ухвалою суду від 10.07.2019 року у закритті провадження у справі відмовлено, з підстав, що питання підсудності у цій справі вирішено постановою Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року, відповідно до якої скасовано ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017 року про закриття провадження у справі. В своєму рішенні Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у цій справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні управлінські рішення та дії державного реєстратора, який, на думку позивачів, вийшов за межі своїх владних повноважень, рийнявши рішення про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 домоволодіння під час дії обтяження, встановленого судовим рішенням.

Вирішуючи питання підсудності у цій справі, колегія суддів зазначає, що «спір про право» - це спір про підставу вчинення реєстраційної дії. Об`єктивною ознакою наявності «спору про право» може бути судове провадження в якому оспорюються певні юридичні факти, тобто підстава реєстрації. В даному випадку, якщо позивач не бажає звертатись до загального суду, суд повинен розглянути справу про скасування реєстраційної дії в порядку адміністративного судочинства. Адміністративний суд не має підстав відмовляти у судовому захисті (закривати провадження), якщо позивач бажає оскаржити лише реєстраційну дію. Відмова у судовому розгляді в цій ситуації є обмеженням права на доступ до суду.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Іскрова Олега Вікторовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29485005, від 29.04.2016 року, за ОСОБА_3 зареєстровано 2/6 спільної частки обєкта нерухомого майна домоволодіння житловою площею 259,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд також встановив, що розмір такої житлової площі вказаної частки нерухомості також зазначений в технічному паспорті ОСОБА_3 , виготовленого 25.04.2016 року ТОВ «Одеське БТІ».

Проте, згідно договору дарування № 1400 від 19.03.2002 року, на підставі якого ОСОБА_3 придбав у власність 2/6 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , розмір житлової площі двох житлових обєктів під літерами «А», «Б» становить 131,8 кв.м., що є на 127,5 кв.м. меншим, ніж зазначено у техпаспорті від 25.04.2016 року та, відповідно, було зареєстровано в Реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 .

Крім того, з Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.3 а.с.134) та технічного паспорту ОСОБА_3 від 25.04.2016 року (т.3 а.с. 71-79) встановлено, що обєкт нерухомого майна, зареєстрований за ОСОБА_3 складається з: - житловий будинок - «А» (житлова площа 250,1 кв.м.); - житловий будинок - «Б» (житлова площа 9,2 кв.м.); - сарай: «В», «Д», «Е», «Ж», «Л», «Л1», «М»; - літня кухня - «З»; - вбиральня: «К», «С», «Ш»; - душ - «Т»; - сарай: «У», «Х», «Х1», «Я1»; - навіс «Ф»; - садова будівля «Л2»; - огорожа: « 1» - « 4»; - огорожа: « 6» - « 8»; - огорожа: « 10», « 12» - « 15»; - вимощення: «IV» «VI»; - колодязь «ІІІ»; - гараж-котельня «Є»; - будівля охорони «Є1»; - сауна «Ю»; - басейн - «Ю1».

Суд першої інстанції встановив, що сарай під літерою «М», вбиральня під літерою «Ш», гараж-котельня під літерою «Є», будівля охорони під літерою «Є1», сауна під літерою «Ю»; басейн під літерою «Ю1» - є самовільно збудованими ОСОБА_3 будівлями, оскільки договором дарування від 19.03.2002 року передбачені не були.

Крім того, відповідно до рішення Київського районного суду міста Одеси від 15.11.2013 року у справі № 1512/2-830/11, залишеним без змін рішенням Апеляційного суду в Одеській області від 17.12.2014 року в частині зобовязання ОСОБА_3 власними силами і за рахунок власних коштів привести у попередній стан триповерховий житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , який складає 2/6 частини та належить йому на праві власності, загальною площею 248,50 кв.м., відповідно до технічного паспорту КП «ОМБТІ та РОН» № 29958795 від 11.09.2008 року шляхом здійснення відповідної перебудови, судом встановлено, що Київською райадміністрацією була проведена перевірка, в результаті якої встановлено, що ОСОБА_3 самовільно без затвердженої у встановленому порядку проектної документації проводяться будівельні роботи по реконструкції частини будинку АДРЕСА_1 зі збільшенням площі забудови та облаштуванням прибудови, що підтверджується актом від 03.08.2009 року.

Також, судом встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 26.08.2016 року №66700880:

- в розділі Відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 міститься:

-запис про накладений арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 14007995, дата державної реєстрації: 22.06.2010 року, підстава виникнення обтяження: постанова, серія та номер: АА №16827, виданий 21.06.2010 року, видавник: Другий Київський ВДВС Одеського МУЮ.

-запис про накладений арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 14007967, дата державної реєстрації: 08.06.2010 року, підстава виникнення обтяження: ухвала по справі №2-2101/2010 р. від 28.04.2010 року, видавник: Київський районний суд міста Одеси.

-в розділі Відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , міститься запис про накладений арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9908743, зареєстровано: 08.06.2010 року, підстава обтяження: ухвала по справі №2-2101/2010 р. від 28.04.2010 року Київського районного суду міста Одеси.

-в розділі Відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності: 14388147, підставою виникнення права власності визначено технічний паспорт, б/н, виданий 25.04.2016 року, видавник ПП «Одеське БТІ».

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскаржуване рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29485005, від 29.04.2016 року про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 є протиправним, оскільки приймалося за наявності зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно, що суперечить приписам п.6 ч.1, ч.2 ст.24 Закону, згідно якого наявність зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно є підставою для відмови в державній реєстрації прав. Крім того, судом першої інстанції зазначено, що у державного реєстратора, отримавши технічний паспорт від 25.04.2016 року та договір дарування №1400 від 19.03.2002 року, у яких містяться розбіжності, а також за відсутності документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не було підстав для прийняття оскаржуваного рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Положеннями пунктів 1, 2, 5 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору

Згідно з ч. 2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Згідно з п.1 ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Пунктом 2 вказаної норми встановлено, що державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

У відповідності до п.п.3, 6 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема, якщо: заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Частиною 2 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Відповідно до п.1 Порядку, цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

У разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду з одночасним набуттям речових прав на земельну ділянку, на якій вони розташовані, а також у разі державної реєстрації речових прав, що є похідними від права власності, одночасно з державною реєстрацією права власності на таке майно заявником подається одна заява.

Згідно з п.9 Порядку, разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору та/або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав.

Відповідно до п.12 розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, а також відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями.

Відповідно до приписів п.18 Порядку, за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

У разі проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок, будівлю або споруду одночасно з державною реєстрацією прав на земельну ділянку, на якій вони розташовані, а також у разі проведення державної реєстрації речових прав, що є похідними від права власності, одночасно з проведенням державної реєстрації права власності на таке майно державним реєстратором приймається одне рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації за умови вчинення дій та/або процедур, передбачених цим Порядком під час розгляду заяви, приймається державним реєстратором у будь-який час до закінчення строку державної реєстрації прав.

Згідно положень п.44 Порядку, для державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна (в тому числі в результаті переведення об`єкта нерухомого майна із житлового у нежитловий або навпаки) подається: 1) документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 3) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 4) письмова заява співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що перебуває у спільній частковій власності та у результаті проведення реконструкції змінився розмір часток у такому праві); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, реконструкція якого здійснювалась у результаті спільної діяльності).

Державна реєстрація права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна (в тому числі в результаті переведення об`єкта нерухомого майна із житлового у нежитловий або навпаки) проводиться виключно у разі зміни відомостей про суб`єктів речових прав. У разі зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни такі відомості вносяться до Державного реєстру прав відповідно до законодавства поза процедурою державної реєстрації прав.

Під час апеляційного розгляду справи колегією суддів встановлено, що державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Іскорова О.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29485005, від 29.04.2016 року, за ОСОБА_3 та зареєстровано 2/6 спільної частки обєкта нерухомого майна домоволодіння житловою площею 259,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

В свою чергу судом першої інстанції було встановлено, з чим погоджується колегія суддів, що між технічним паспортом від 25.04.2016 року та договором дарування № 1400 від 19.03.2002 року є розбіжності щодо розміру житлової площі.

З матеріалів справи встановлено, а саме, з витребуваних судом першої інстанції матеріалів реєстраційної справи, зокрема: технічного паспорту від 25.04.2016 року та договору дарування № 1400 від 19.03.2002 року, вбачається, що сарай під літерою «М», вбиральня під літерою «Ш», гараж-котельня під літерою «Є», будівля охорони під літерою «Є1», сауна під літерою «Ю»; басейн під літерою «Ю1» - є самовільно збудованими ОСОБА_3 будівлями, оскільки договором дарування від 19.03.2002 року передбачені не були.

Разом з тим, як вже було зазначено, рішенням Київського районного суду міста Одеси від 15.11.2013 року у справі № 1512/2-830/11, залишеним без змін рішенням Апеляційного суду в Одеській області від 17.12.2014 року в частині зобовязання ОСОБА_3 власними силами і за рахунок власних коштів привести у попередній стан триповерховий житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , який складає 2/6 частини та належить йому на праві власності, загальною площею 248,50 кв.м., відповідно до технічного паспорту КП «ОМБТІ та РОН» № 29958795 від 11.09.2008 року шляхом здійснення відповідної перебудови, судом встановлено, що Київською райадміністрацією була проведена перевірка, в результаті якої встановлено, що ОСОБА_3 самовільно без затвердженої у встановленому порядку проектної документації проводяться будівельні роботи по реконструкції частини будинку АДРЕСА_1 зі збільшенням площі забудови та облаштуванням прибудови, що підтверджується актом від 03.08.2009 року.

З огляду на такі обставини, колегія суддів зазначає, що державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Іскров О.В. не мав законних підстав для прийняття рішення індексний №29485005 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.04.2016 року про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на 2/6 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки державному реєстратору було відомо про вищезазначені розбіжності, та також, через відсутність затвердженої у встановленому порядку проектної документації щодо прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Крім того, судом першої інстанції вірно встановлено, що державний реєстратор прийняв оскаржуване рішення під час наявної інформації заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26.08.2016 року №66700880, що суперечить приписам п.6 ч.1, ч.2 ст.24 Закону, згідно якого наявність зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно є підставою для відмови в державній реєстрації прав.

Зазначене підтверджується інформацією, в розділі Відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 міститься: -запис про накладений арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 14007995, дата державної реєстрації: 22.06.2010 року, підстава виникнення обтяження: постанова, серія та номер: АА №16827, виданий 21.06.2010 року, видавник: Другий Київський ВДВС Одеського МУЮ та запис про накладений арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 14007967, дата державної реєстрації: 08.06.2010 року, підстава виникнення обтяження: ухвала по справі №2-2101/2010 р. від 28.04.2010 року, видавник: Київський районний суд міста Одеси.

Крім того, в розділі Відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , міститься запис про накладений арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9908743, зареєстровано: 08.06.2010 року, підстава обтяження: ухвала по справі №2-2101/2010 р. від 28.04.2010 року Київського районного суду міста Одеси.

В розділі Відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності: 14388147, підставою виникнення права власності визначено технічний паспорт, б/н, виданий 25.04.2016 року, видавник ПП «Одеське БТІ».

З огляду на такі обставини, вірним є висновок суду першоїі інстанції щодо протиправності рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Іскрова О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29485005, від 29.04.2016 року про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чинном, рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Іскрова О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29485005, від 29.04.2016 року є протиправним, а тому вірно скасовано судом першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законними, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин та повністю відображено обставини, що мають значення для справи, висновок суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12.07.2019 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик