Справа № 200/4110/19-а
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 р. Справа№200/4110/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аканова О.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактине місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85200, Донецька область, м.Торецьк, вул.Дружби, 22, ) про визнання протиправним та скасувати рішення про відмову в перерахунку пенсії по втраті годувальника від 10 липня 2018 року, викладеному у листі №1645/04 від 19.07.2018 року; зобов`язання провести перерахунок пенсії по втраті годувальника, зарахувавши до трудового стажу покійного ОСОБА_2 "службу в органах НООП Алапаівського міськвідділу міліції Свердловської області" у період з 01.08.1983 по 04.08.1987 року; зобов`язання провести перерахунок пенсії по втраті годувальника, зарахувавши до трудового стажу покійного ОСОБА_2 у період з 01.08.1983 року по 22.08.1988 року,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85200, Донецька область, м.Торецьк, вул.Дружби, 22, ) про визнання протиправним та скасувати рішення про відмову в перерахунку пенсії по втраті годувальника від 10 липня 2018 року, викладеному у листі №1645/04 від 19.07.2018 року; зобов`язання провести перерахунок пенсії по втраті годувальника, зарахувавши до трудового стажу покійного ОСОБА_2 "службу в органах НООП Алапаівського міськвідділу міліції Свердловської області" у період з 01.08.1983 по 04.08.1987 року; зобов`язання провести перерахунок пенсії по втраті годувальника, зарахувавши до трудового стажу покійного ОСОБА_2 у період з 01.08.1983 року по 22.08.1988 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного судового провадження (у письмовому провадженні); призначено судове засідання на 14 травня 2019 року о 10:30 год.

Ухвалою суду від 14 травня 2019 року відкладено розгляд справи на 24 травня 2019 року о 10:15 год.

Ухвалою суду від 24 травня 2019 року розгляд справи за позовом вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; продовжено підготовче засідання на тридцять днів з ініціативи суду; замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням; призначено підготовче засідання на 19.06.2019 року о 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 19 червня 2019 року відкладено розгляд справи на 16 липня 2019 року о 10:30 год.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є пенсіонером за віком. В період 15.06.2018 року перейшла на пенсію по втраті годувальника після смерті чоловіка. Рішенням від 10.07.2018 року №157 до пільгового стажу останнього не було зараховано періоди роботи з підстав того, що до трудової книжки були внесено записи з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників та відсутності довідки про право на пенсію на пільгових умовах.

Позивач вважає оспорюваний акт суб`єкта владних повноважень прийнятим з порушенням та без урахування фактичних обставин справи, тому звернувся з даним позовом до суду.

Представник відповідача до суду надав відзив проти адміністративного позову. У відзиві відповідач зазначив, що згідно з розпорядженням №182122 від 10.07.2018 року позивач ОСОБА_1 отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Вимоги позивача щодо не зарахування періодів роботи покійного ОСОБА_2 вважають безпідставними, оскільки до трудової книжки останнього було винесено записи з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників та відсутні довідки про право на пенсію на пільгових умовах. Тому відповідач вважає, що управління не мало передбачених законом підстав для прийняття спірних довідок, наданих позивачем. У зв`язку з чим, відповідач вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України згідно паспорта серія НОМЕР_2 , виданого Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 19 квітня 1996 року.

15.06.2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника.

Рішенням Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 10 липня 2018 року вирішено згідно трудової книжки годувальника, ОСОБА_2 , не зараховувати до страхового стажу періоди роботи з 27.07.1960 по 25.04.1961, з 01.02.1962 по 13.04.1967, з 05.08.1987 по 22.02.1988, так як запис до трудової книжки внесено з порушенням п.2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 17.08.1993 №110, а саме виправлення в датах наказу зарахування та звільнення з роботи, до надання підтверджуючої довідки. Не зараховано до пільгового стажу період роботи з 01.08.1983 по 04.08.1987 на Енергозаводі, так як не надано пільгову довідку, до надання підтверджуючої довідки.

Роз`яснено право позивача оскарження вказаного рішення у разі незгоди з його прийняттям.

Відповідно до трудової книжки від 18 листопада 1959 року ОСОБА_2 з 01.08.1983 року по 22.02.1988 року працював на Донецькому Енергозаводі.

Як вбачається з довідки №14 від 04 серпня 1987 року ОСОБА_2 дійсно працював в якості заливальником металу з 01.08.1983 по 01.03.1984 з повним робочим днем. З 01.03.1984 працює формовником ручної формовки, який бере участь в литті з повним робочим днем.

Як вбачається з додаткових пояснень відповідача період роботи з 01.08.1983 року по 04.08.1987 року на Донецькому Енергозаводі зараховано до трудового стажу роботи ОСОБА_2 при призначенні йому пенсії за віком на підставі довідки №14 від 04.08.1987 року. Згідно записів трудової книжки період роботи ОСОБА_2 з 01.08.1983 року по 22.02.1988 року зараховано до трудового тажу при призначенні йому пенсії за віком. Період роботи ОСОБА_2 з 23.02.1988 року по 22.08.1988 року не зараховано до трудового стажу роботи у зв`язку з відсутністю записів в трудовій книжці та відсутністю підтверджуючих довідок про роботу.

20 травня 2019 року до суду надійшло клопотання позивача про уточнення позовних вимог.

Суд не приймає зазначене клопотання, оскільки відсутнє підтвердження надіслання копії такого клопотання відповідачу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та Законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до п. "б" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. "а" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Згідно зі ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

У відповідності до пункту 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637(далі також Постанова № 637), у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 вказаної Постанови).

Пунктом 17 Постанови № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обовязків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об"єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Суд зазначає, що відповідач не в повному обсязі використав свої права надані йому Законом та Порядком при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення позивачу.

Суд зазначає, що оскільки ОСОБА_2 відповідачем при житті при призначенні пенсії був врахований стаж за період з 01.08.1983 року по 04.08.1987 року та з 01.08.1983 року по 22.02.1988 року, позивач має право на отримання пенсії по втраті годувальника з урахуванням того стажу, який був врахований при призначенні пенсії померлому при житті.

А тому, суд дійшов висновку, щодо визнання протиправним та скасування рішення відповідача №157 від 10 липня 2018 року про незалік стажу для призначення пенсії по втраті годувальника.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року та керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України приходить до висновку, що з метою ефективного захисту прав позивача слід прийняти рішення про зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії з 15.06.2018 позивачу по втраті годувальника з зарахуванням трудового стажу покійного ОСОБА_2 періоду його роботи на Донецькому Енергозаводі з 01.08.1983 року по 22.02.1988 року.

При цьому, суд вважає, вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини по справі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн. згідно квитанції від 14.03.2019 №47.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактине місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85200, Донецька область, м.Торецьк, вул.Дружби, 22, ) про визнання протиправним та скасувати рішення про відмову в перерахунку пенсії по втраті годувальника від 10 липня 2018 року, викладеному у листі №1645/04 від 19.07.2018 року; зобов`язання провести перерахунок пенсії по втраті годувальника, зарахувавши до трудового стажу покійного ОСОБА_2 "службу в органах НООП Алапаівського міськвідділу міліції Свердловської області" у період з 01.08.1983 по 04.08.1987 року; зобов`язання провести перерахунок пенсії по втраті годувальника, зарахувавши до трудового стажу покійного ОСОБА_2 у період з 01.08.1983 року по 22.08.1988 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85200, Донецька область, м.Торецьк, вул.Дружби, 22, ) №157 від 10 липня 2018 року про незалік стажу для призначення пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактине місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85200, Донецька область, м.Торецьк, вул.Дружби, 22, ) провести перерахунок пенсії по втраті годувальника з 15.06.2018 року ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактине місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з зарахуванням трудового стажу покійного ОСОБА_2 періоду його роботи на Донецькому Енергозаводі з 01.08.1983 року по 22.02.1988 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85200, Донецька область, м.Торецьк, вул.Дружби, 22, ) судовий збір у розмірі 768,40 грн. на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактине місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Аканов