Справа № 300/1293/19
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2019 р. справа № 300/1293/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Тимощука О.Л., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області

про зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, також - позивач, ОСОБА_1 ) 18.06.2019 звернувся в суд з позовною заявою до Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, у якій просить зобов`язати зарахувати до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" період проходження строкової військової служби з 14.11.1978 по 03.11.1980 та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день призначення пенсії, згідно із пунктом 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позовні вимоги мотивовані тим, що Калуським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Івано-Франківської області протиправно не враховано періоду проходження строкової військової служби позивачем при здійсненні обчислення стажу, який дає право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, згідно із пунктом 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". На переконання позивача, у відповідності до законодавства, період проходження строкової військової служби повинен зараховуватися до такого спеціального стажу роботи. Із врахуванням стажу військової служби, у позивача буде більше 35 років стажу, який дає право на призначення одноразової грошової допомоги у розмірі десяти пенсій, а тому просить суд зобов`язати відповідача виплатити таку грошову допомогу.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.06.2019 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до правил, встановлених статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України) (а.с.1-3).

Пунктом 2 резолютивної частини вказаної ухвали замінено відповідача - Калуське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області (адреса: вул. Біласа і Данилишина, буд. 2, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77304, код ЄДРПОУ - 37824000) на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (адреса: вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 20551088) (надалі, також - відповідач).

Пунктом 4 резолютивної частини зазначеної ухвали суду витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області: - належним чином засвідчені копії усіх документів пенсійної справи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ), пов`язаних з призначенням та перерахунком його пенсії; - письмові пояснення із належним правовим обґрунтуванням причин відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу роботи періоду проходження строкової військової служби та виплаті грошової допомоги.

Від відповідача 09.07.2019 надійшов відзив за №11172/06 від 05.07.2019 (а.с.24-27), в якому він заперечив проти позивних вимог і вважає, що позов задоволенню не підлягає. Відповідач зазначив, що стаж роботи позивача на посадах, що дають право на одержання одноразової виплати у розмірі десяти пенсій становить 33 роки, 11 місяців, 25 днів із необхідних 35 років, а тому його недостатньо для такої виплати. Щодо неврахування періоду строкової військової служби зазначив, що зарахування цього періоду не передбачено Порядком обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. №1191. Із урахуванням наведеного просив в задоволенні позову відмовити.

У відзиві відповідач також просив розглядати справу в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд зазначає, що вказаний спір відноситься до окремих категорій справ незначної складності (пункт 2 частини1 статті 263 КАС України). Відповідно до приписів частини 1 статті 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Пунктом 1 частини 6 статті 262 КАС України передбачено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу. Враховуючи, що прохання про призначення справи до судового розгляду міститься у мотивувальній частині відзиву та відповідачем не наведено жодних обгрунтувань необхідності розгляду справи із викликом сторін, на переконання суду, процесуальних підстав для його задоволення, а також вирішення даного питання шляхом постановлення окремого судового рішення в суду немає.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні заяви по суті та долучені до них письмові докази в їх сукупності, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 в лютому 2019 року звернувся в Калуське об`єднане управління ПФУ із заявою про призначення пенсії (а.с.36).

Рішенням про призначення пенсії 46 від 12.03.2019, на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивачу призначено пенсію за віком при загальному стажі 37 років, 26 днів (а.с.30).

Рішенням про перерахунок пенсії 46 від 12.04.2019, на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивачу призначено пенсію за віком при загальному стажі 41 рік, 11 місяців, 24 роки (а.с.62).

При цьому, стаж роботи позивача у закладах освіти, відповідно до відомостей щодо стажу періодів роботи (працівник освіти) становить 33 роки, 11 місяців, 25 днів (а.с.19).

ОСОБА_1 27.05.2019 подав до відповідача письмову заяву, в якій просив пояснити причину невиплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, з огляду на наявність педагогічного стажу понад 35 років із врахуванням строкової військової служби (а.с.16).

Листом №214/Д-15 від 31.05.2019 відповідач повідомив позивача, що відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" для отримання грошової допомоги (10 місячних пенсій) стаж працівника освіти повинен становити 35 років. Натомість, стаж позивача, як працівника освіти становить 33 роки 11 місяців 25 днів, тому, підстав для виплати грошової допомоги останньому немає (а.с.17-18).

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд враховує таке.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до приписів пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" - право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України (Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р, №909 (надалі, також - Перелік №909)), незалежно від віку.

Пунктом 7-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 23 листопада 2011 року № 1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі, також - Порядок № 1191).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, Переліком № 909.

Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статті 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Аналізуючи наведені норми законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й виходом на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Аналогічна правова позиція, викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 462/5636/16-а, від 19 березня 2019 року у справі № 466/5637/17.

Судом встановлено, що у позивача наявний спеціальний стаж, як працівника освіти - 33 роки 11 місяців 25 днів. Йому зараховано до спеціального стажу період роботи в сфері освіти: з 15.08.1978 по 13.11.1978., з 03.12.1980 по 30.12.1981., з 08.02.1982 по 03.01.1983, з 15.09.1984 по 20.01.1994, з 06.09.1996 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.01.2019.

Дійсну строкову службу відповідачем до спеціального стажу позивача не зараховано.

Відповідно до записів трудової книжки, позивач з 14.11.1978 по 03.11.1980 року проходив службу в рядах Радянської Армії (на звороті а.с.42).

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто, відповідно до змісту наведеної норми, обов`язковою умовою зарахування часу проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, різновидом якої є пенсія за вислугу років, є, зокрема, робота особи за професією або на посаді, що дає право на призначення такої пенсії, на момент призову на строкову військову службу.

Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 у справі №450/3061/16-а.

У відповідності до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 3 ст. 36 КЗпП УРСР передбачалося, що однією з підстав припинення трудового договору є призов або вступ працівника на військову службу.

Судом встановлено, що за даними трудової книжки ОСОБА_1 , його було призначено на посаду вчителя креслення і трудового навчання Мединської восьмирічної школи, згідно з наказом №57-к від 15.08.1978. Відтак, відповідно до наказу №85-к від 01.11.1978 позивача звільнено з цієї посади у зв`язку з призовом на військову службу (а.с.42).

Таким чином, враховуючи, що позивач на момент призову на строкову військову службу працював на посаді вчителя креслення і трудового навчання Мединської восьмирічної школи, тобто на посаді, яка відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 17.12.1959 року № 1397 «Про пенсію за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров`я та сільського господарства» давала право на призначення пенсії за вислугу років як працівнику освіти, і звільнений з даної посади саме у зв`язку з призовом на військову службу, на переконання суду відповідачем протиправно відмовлено у зарахуванні періоду проходження позивачем строкової військової служби до стажу роботи позивача на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років і такий стаж підлягає зарахуванню.

Враховуючи, що позивач, у відповідності до розрахунку стажу відповідача (а.с.19) перебував на службі в Збройних Силах 1 рік, 11 місяців, 20 днів, а зарахований відповідачем стаж педагогічного працівника ОСОБА_1 становить 33 роки, 11 місяців, 25 днів, суд дійшов висновку про наявність у позивача достатнього стажу для виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день призначення пенсії, згідно із пунктом 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме: (1 рік 11 місяців 20 днів + 33 роки 11 місяців 25 днів) = 35 років, 11 місяців, 15 днів.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy № 33202/96).

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме в тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення у справі "Кантоні проти Франції" (Cantoni v. France" № 17862/91), у справі "Вєренцов проти України"№ 20372/11).

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимоги, викладені в позовній заяві є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн, що підтверджується фіскальним чеком №0005 від 11.06.2019 (платіж №) (а.с.4).

Учасниками справи не подано до суду доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, а тому в суду відсутні процесуальні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (адреса: вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 20551088) зарахувати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII, період проходження строкової військової служби з 14.11.1978 по 03.11.1980 (1 рік, 11 місяців, 20 днів).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (адреса: вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 20551088) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день призначення ОСОБА_1 пенсії, згідно з пунктом 7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ;

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, адреса: вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 20551088.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.