Справа № 640/12473/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 липня 2019 року м. Київ № 640/12473/19

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді: Келеберди В.І., ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами

Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКЕЯ-ЛТД»
доГоловного управління Державної фіскальної служби в місті Києві, Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві
проскасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "НІКЕЯ-ЛТД" з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві, Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби в місті Києві в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення відповідача вих.№ 124182/10/26-15-55-05 від 14.12.2018 року;

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби в місті Києві внести до інформаційних баз даних ДФС України податкову інформацію з поданої у письмовій формі податкової декларації ТОВ "НІКЕЯ-ЛТД" з податку на додану вартість за звітний (податковий) період календарний місяць листопад 2018 року з додатками 2, 3, 4, 5 та доповнень до неї.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими матеріалами, судом встановлено наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

Відповідно Закону №3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, судовий збір становить - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з абз. 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1 921,00 гривні.

Як вбачається з позовних вимог, позивач звернувся до суду з двома вимогами немайнового характеру:

1) визнати незаконним та скасувати рішення;

2) зобов`язати внести до інформаційних баз даних податкову інформацію.

Так, згідно з Аналізом практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", що затверджена Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 року №2 "Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", перевіряючи правильність сплати позивачем судового збору та визначаючи кількість вимог немайнового характеру, звернених до суду, необхідно враховувати, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

У цій справі відповідно до наведеної правової позиції суд розглядає пов`язані одна з одною позовні вимоги «про визнання незаконним» та «про скасування рішення Головного управління ДФС у м. Києві» як одну позовну вимогу. Разом з тим, наступна позовна вимога «про зобов`язання внести податкову інформацію до інформаційних баз ДФС» - вже не є нерозривно пов`язаною з попередніми вимогами.

Суд звертає увагу, що вимоги позивача в розумінні Закону № 3674-VI є самостійними позовними вимогами, за які судовий збір сплачується за кожну вимогу окремо.

Згідно з вимогами абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону № 3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Так, на підтвердження сплати судового збору представником позивача було долучено до матеріалів справи оригінал платіжного доручення № 2886 від 27.05.2019 року у розмірі 1921,00 грн, тобто лише за одну вимогу немайнового характеру. Отже, за другу позовну вимогу немайнового характеру судовий збір не сплачено.

З урахуванням часткового сплаченого судового збору, позивачу треба доплатити 1921,00 грн.

Вищенаведене свідчить про недотримання позивачем вимог статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та є недоліком позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для розгляду даної справи

У відповідності до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказані судом недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору в сумі 1921,00 грн.

Судовий збір підлягає сплаті на наступні реквізити:

Отримувач коштів - УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897

Рахунок отримувача - 4021

Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача - 899998

Код класифікації доходів бюджету - 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Окружний адміністративний суд міста Києва (назва суду, де розглядається справа)

або документи, які підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКЕЯ-ЛТД» без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

3. Попередити позивача, що у разі, якщо недоліки, зазначені в ухвалі, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута на підставі частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху згідно з частиною 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили з моменту її підписання.

Згідно зі статтею 294 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя В.І. Келеберда