Справа № 520/3553/19
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

11 липня 2019 р. Справа № 520/3553/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рубан В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кабанової Ю.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Нікішиної Ю. О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , податковий номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (61002, м.Харків, вул. Алчевських, 40, ) про визнання нечинною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Харківській області, в якому просить суд :

- визнати нечинною та скасувати постанову №0275/292/5НД/АВ/П/ТД-ФС від 21.06.2018 року, винесену Головним Управлінням Держпраці у Харківській області;

- стягнути з Головного Управління Держпраці у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 всі судові витрати.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з тим, що позивачем було пропущено строк звернення до суду.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення заявленого клопотання заперечував, зазначив, що строк звернення до суду не пропущено.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня2018 року у справі № 809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі № 815/91/18.

Частиною 1 ст. 120 КАС України передбачено, що перебіг процесуальних строків починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої пов`язано його початок.

Суд зазначає, що в даному позові позивач оскаржує постанову №0275/292/5НД/АВ/П/ТД-ФС від 21.06.2018 року, винесену Головним Управлінням Держпраці у Харківській області.

З матеріалів справи судом встановлено, що 20.04.2018 року посадовими особами відповідача здійснено захід державного контролю у формі інспекційного відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю ФОП ОСОБА_2 .

За результатами проведеного інспекційного відвідування складено акт № ХК0275/292/5НД/АВ від 08.06.2018 року.

21.06.2018 року відповідачем винесено постанову № 0275/292/5НД/АВ/П/ТД-ФС, яку направлено позивачу засобами поштового зв`язку, а саме цінним листом з описом вкладення на юридичну адресу позивача: АДРЕСА_1 , що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 050, в якому зазначено, що позивач особисто отримав оскаржувану постанову 25.06.2018 року(а.с.127).

Заперечуючи проти задоволення вказаного клопотання, представник позивача зазначив, що спірну постанову позивач не отримував, та про її існування дізнався лише 04.04.19р. після отримання постанови Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи від 31.03.2019р., отже вважає, що строк звернення до суду не пропущений.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 050, є належним доказом того, що позивач з 25.06.2018 року був обізнаний про існування постанови Головного управління Держпраці у Харківській області від 21.06.2018 року №ХК0275/292/5НД/П/ТД-ФС.

В свою чергу, дану позовну заяву позивачем було надано до Харківського окружного адміністративного суду лише 09.04.2019 року, тобто, з пропущенням шестимісячного строку звернення до суд. Строк звернення до суду закінчився в грудні 2018р.

Суд зазначає, що дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, що викладена в ухвалі від 30 серпня 2006 року по справі "Каменівська проти України" Заява № 18941/04, у якій Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. v. France, рішення від 29 липня 1998 року, п. 37).

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що реалізуючі пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов`язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов`язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Зазначені строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки.

До аналогічних правових висновків прийшов Верховний Суд у постанові від 28.05.2019р. у справі № 490/2300/17.

Відповідно до частини 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи те, що дотримання процесуальних строків є обов`язком сторін, то оцінюючи обставини, на які позивач посилається у позовній заяві, з урахуванням доданих до неї документі, пояснень позивача, суд приходить до висновку, що позивачем строк звернення до суду передбачений ст. 122 КАС України пропущено, позивач не заявляв про їх поновлення.

Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами 3 та 4 статті 123 цього Кодексу.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача підлягає задоволенню, а дана позовна заява залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 122,123, 183, 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Адміністративний позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , податковий номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (61002, м.Харків, вул. Алчевських, 40, ) про визнання нечинною та скасування постанови - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали виготовлений 16.07.2019 року.

Суддя Рубан В.В.