Справа № 616/927/18
Суддя: Риков М. І.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер № 616/927/18
Провадження № 2-а/616/4/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

„09 липня 2019 року Великобурлуцький районний суд

Харківської області

в складі головуючого - судді РИКОВА М.І.

за участю секретаря ШЕГДИ В.М.

позивача не з`явився

відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук справу за позовом ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції Ткаченка Івана Сергійовича управління патрульної поліції у м. Києві про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора управління патрульної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції Ткаченка І.С. про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в якому позивач просить:- визнати протиправними дії відповідача щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності відповідно до постанови серії ЕАВ № 673735 від 18 жовтня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн 00к. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП; - скасувати постанову від 18 жовтня 2018 року серії ЕАВ № 673735 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн 00 к.

В обґрунтування адміністративного позову ОСОБА_2 зазначив, що 18 жовтня 2018 року інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області в особі старшого лейтенанта поліції Ткаченком І.С. відносно нього винесено постанову серії ЕАВ № 673735 в справі про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн 00к. за адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.121 КУпАП.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 вантажопідйомність транспортного засобу за кермом якого він перебував становить менше 3,5 т. Також позивач вказує, що він керував транспортним засобом марки «Renault Logan», номерний знак « НОМЕР_2 », якому немає ще 2-х років та яке було надане інспектору, а тому, відповідно п.3 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137, проходити технічних контроль в даному випадку не потрібно. Відповідно до п.1 ст.35 Закону України "Про дорожній рух" вказаний автомобіль обов`язковому технічному контролю не підлягає. Однак, відповідач без будь-яких доводів визнав його винним у порушення ПДР.

Вказує, що при складанні протоколу старшим лейтенантом поліції Ткаченком І.С. було порушено процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, зокрема: старший лейтенант поліції ОСОБА_3 не роз`яснив йому права, передбачені ст.268 КУпАП.

Вважає, що старшим лейтенантом поліції Ткаченком І.С. порушено ст.252 КУпАП, згідно з якою, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи викладене, вважає постанову незаконною, так як в його діях не було вини.

За таких обставин вважає, що вказана постанова є необґрунтованою, прийнятою з порушенням чинного законодавства України та підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Надіслав до суду заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позовній заяві, позов просив задовольнити та справу просив розглянути без його участі (а.с.12).

Відповідач старший лейтенант поліції Ткаченко І.С., будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи (а.с.21), в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Жодних клопотань чи заяв до суду від відповідача не надходило. Відзив на позов не надав.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Крім того, ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 24 травня 2019 року було закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті. Також, даною ухвалою було ухвалено витребувати із управління патрульної поліції у м. Києві матеріали адміністративної справи з усіма додатками, на підставі якої була винесена постанова старшим лейтенантом поліції Ткаченком Іваном Сергійовичем серія ЕАВ № 673735 від 18.10.2018 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 .. Однак, на виконання ухвали жодних документів до суду надано не було.

Суд ухвалив, розглянути справу у відсутності сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.3 ст.121 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ч.3 ст.121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 673735 від 18 жовтня 2018 року (а.с.08), інспектором управління патрульної поліції у м.Києві старшим лейтенантом поліції Ткаченком І.С. було визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 статті 121 КУпАП, за те, що ОСОБА_2 18 жовтня 2018 року о 09 год. 42 хв. в м. Київ по вул. Академіка Заболотного, 154, не пройшов своєчасно обов`язковий технічний контроль за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.121 КУпАП та на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн 00 к..

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП відповідачем до суду не надано.

Положеннями ч.3 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Згідно вимог п.31.3 "б" Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до п.1, п.2 ч.2 ст.35 Закону України "Про дорожній рух" обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

З даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 (а.с.9) тип автомобіля марки «Renault», модель «Logan», реєстраційний номер « НОМЕР_2 » - загальний легковий загальний універсал В, повна маса даного транспортного засобу становить 1655, а маса без навантаження 1280, рік випуску - 2017 (а.с.09).

Судом встановлено, що в даному випадку транспортний засіб, яким керував позивач 2017 року випуску і не підлягає технічного контролю до двох років.

Суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення.

Згідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Також на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

За встановлених обставин справи, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Разом з тим, на час судового розгляду справи особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання адміністративного постанови, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.121 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Вимоги щодо визнання дій відповідача незаконними щодо притягнення його до відповідальності задоволенню не підлягають, оскільки ефективним способом захисту є заявлені позивачем вимоги щодо визнання оскаржуваної постанови протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а справа закриттю, що відповідає положенням ч.3 ст.286 КАС України, і додаткові вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності не підлягають задоволенню в даному випадку, оскільки охоплюються вимогами щодо скасування постанови та закриття провадження у справі.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею та документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 121-2 КУпАП, ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції Ткаченка Івана Сергійовича управління патрульної поліції у м. Києві про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову серії ЕАВ № 673735 від 18 жовтня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складену інспектором управління патрульної поліції у м.Києві старшим лейтенантом поліції Ткаченком Іваном Сергійовичем про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП і накладенні стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн 00 к. скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

В іншій частині вимог відмовити.

Судові витрати у справі компенсуються за рахунок коштів з Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Великобурлуцький районний суд Харківської області до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Рішення складено та підписано 09 липня 2019 року.

Головуючий Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області М.І.РИКОВ