Справа № 460/544/19
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/5887/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Іщук Л.П., Хобор Р.Б.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу КМР на рішення Рівненськогоокружного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року, ухвалене суддею Махаринець Д.Є., м. Рівне, у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу КМР про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

11.03.2019 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу КМР, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 10.12.2018 №342 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт» щодо реконструкції нежитлової будівлі в частині нежитлових приміщень з №1 по №32, з №38 по 49 (групи приміщень №91) в (літ А') під житло з вбудованими об`єктами соціально-побутового призначення по вулиці АДРЕСА_1 , від 09.06.2017 № КВ 09.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу КМР (КМДА) від 10.12.2018 року № 342 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт» щодо реконструкції нежитлової будівлі в частині нежитлових приміщень з №1 по №32, з №38 по 49 (групи приміщень №91) в (літ А') під житло з вбудованими об`єктами соціально-побутового призначення по АДРЕСА_1 , від 09.06.2017 № КВ 09.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що підстави для скасування декларації про початок виконання будівельних робіт встановлюються та, відповідно, виявляються органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатом проведення перевірки. Однак, будь-яких актів перевірки, що вказували б на виявлення Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва факту подання недостовірних даних, наведених у зареєстрованій декларації про початок виконання будівельних робіт від 09.06.2017 № КВ 09, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, на адресу позивача не надсилалося. Крім того, Наказ №342 не містить посилань на те, що він прийнятий на підставі фактів, що встановлені за результатами проведеної перевірки проведеної у відповідності з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою КМУ від 23.05.2011 №553 (далі - Порядок №553). Наказ №342 не містить посилань на акт перевірки, котрим були б встановлені обставини, факти подання позивачем в декларації про початок виконання будівельних робіт недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, відповідно відповідач не наводить в Наказі №342 обґрунтувань, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, однак вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд першої інстанції зазначає, що в даному випадку, оскільки реконструкція вказаного в декларації об`єкта здійснюється без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, норма Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» дозволяє проводити таку реконструкцію за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. Вищенаведене підтверджує достовірність внесення інформації позивачем до декларації про початок виконання будівельних робіт від 09.06.2017 № КВ 09. Відтак, посилання відповідача на відсутність права на виконання будівельних як на підставу скасування декларації від 09.06.2017 № КВ 09 є безпідставною.

В свою чергу, в декларації від 09.06.2017 № КВ 09 зазначено, що проектна документація щодо реконструкції нежитлової будівлі в частині нежитлових приміщень з №1 по №32, з №38 по 49 (групи приміщень №91) в (літ А') під житло з вбудованими об`єктами соціально-побутового призначення по АДРЕСА_1 розроблена Товариством з обмеженою відповідальністю «А-2», під керівництвом головного інженера ОСОБА_2 (сертифікат НОМЕР_1), затверджена замовником 24.05.2017.

Крім того, суд першої інстанції зазначає, що позивача не було належним чином повідомлено про проведення перевірки, саму перевірку проведено без залучення позивача (його представника) в якості суб`єкта містобудування, який підлягає перевірці, акт про результати перевірки не скаладався та позивачу не надавався. Вказане свідчить про те, що оскаржуване рішення відповідача винесено необґрунтовано, оскільки суб`єктом владних повноважень не було враховано всіх обставин, що мають значення для її прийняття, а також не враховано право особи на участь у процесі прийняття рішення, що є підставою для її скасування та задоволення позовних вимог. Суд також звертає увагу, що порушення органами державної влади та місцевого самоврядування встановленої законом процедури здійснення контрольних повноважень, зокрема, позбавлення права на участь особи, щодо якої здійснюють контрольні заходи, є істотним, а не формальним порушенням.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції,вважаючи його прийнятим з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального права, Департамент з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу КМР оскаржив його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідно до абз.1 п.9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва. У Департаменту були всі наявні підстави вважати об`єкт: «Реконструкція нежитлової будівлі в частині нежитлових приміщень з № 1 по №32, № 38 по № 49 (групи приміщень № 91) в (літ. А') під житло з вбудованими об`єктами соціально-побутового призначення по АДРЕСА_1 » самочинним будівництвом у відповідності до ст. 376 Цивільного кодексу України, оскільки проектна документація розроблена та затверджена з порушеннями вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил. Проектна документація на об`єкт: «Реконструкція нежитлової будівлі в частині нежитлових приміщень № 1 про № 32, № 38 по № 49 (групи приміщень № 91) в (літ. А') під житло з вбудованими об`єктами соціально-побутового призначення по АДРЕСА_1» не погоджувалась Міністерством Культури України, чим порушено ч. 14 ст. 5 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Замовником будівництва - ОСОБА_1 затверджено проектну документацію «Реконструкція нежитлової будівлі в частині нежитлових приміщень № 1 про № 32, № 38 по № 49 (групи приміщень № 91) в (літ. А) під житло з вбудованими об`єктами соціально-побутового призначення по АДРЕСА_1 . Києва», яка суперечить законодавству, чим порушено абз.3 ст. 23 Закону України «Про архітектурну діяльності».

Судом першої інстанції не враховано, що чинним законодавством у галузі містобудівної діяльності, зокрема ст. 39-1 Закону, пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» від 17.01.2017 № 1817-VІІІ, Порядку № 461 та Порядку № 466 передбачено, що достатньою та необхідною правовою підставою для скасування органом архітектурно-будівельного контролю реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації є встановлення факту наведення у ній замовником недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, а по-друге жодною правовою нормою не регламентовано порядок виявлення органом архітектурно-будівельного контролю такого факту і його обов`язку проводити перевірку, якщо недостовірність зазначених у декларації даних є очевидною. Чинним законодавством не передбачено, що встановлення фактів наведення замовниками недостовірних даних у деклараціях відбувається виключно за результатами здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, а не в процесі їх проведення. Скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт може бути наслідком самостійного виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначена в декларації, не відповідає дійсності та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації) та шляхом здійснення державного-архітектурно будівельного контролю, шляхом проведення планових та позапланових перевірок. У Департаменту були підстави, передбачені законодавством, для скасування реєстрації декларацій до складання акту за результатами перевірки.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю шляхом проведення перевірок має бути дотримання й у випадку скасування реєстрації повідомлення або декларації не ґрунтується в повній мірі на вимог законодавства.

Апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст.311 КАС України вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволеннюз наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є замовником декларації про початок виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлової будівлі в частині нежитлових приміщень з №1 по №32, з №38 по 49 (групи приміщень №91) в (літ А') під житло з вбудованими об`єктами соціально-побутового призначення по АДРЕСА_1 № КВ 09. 10.12.2018 року.

09.06.2017 року Департаментом з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу КМР зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлової будівлі в частині нежитлових приміщень з №1 по №32, з №38 по 49 (групи приміщень №91) в (літ А') під житло з вбудованими об`єктами соціально-побутового призначення по АДРЕСА_1 № КВ 09.

10.12.2018 року Департаментом з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу КМР (КМДА) прийнято наказ №342 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт» (далі - Наказ №342) щодо реконструкції нежитлової будівлі в частині нежитлових приміщень з №1 по №32, з №38 по 49 (групи приміщень №91) в (літ А') під житло з вбудованими об`єктами соціально-побутового призначення по АДРЕСА_1 від 09.06.2017 № КВ 09. Правовою підставою для його прийняття є підпункт 5 пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» від 17.01.2017 №1817-VIII та лист Міністерства культури України від 31.10.2018 №5156/10-5/13-18.

Відповідно до частини першої ст.31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI (далі - Закон №3038-VI) проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Згідно із частиною першої статті 34 Закону № 3038-VI (в редакції, чинній на момент реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт) замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю) - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування;

2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорій складності;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Частиною восьмою статті 36 Закону № 3038-VI передбачено, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Відповідно до частини другої статті 39-1 Закону № 3038-VI (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного наказу), в разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Процедура скасування декларації про початок виконання підготовчих робіт, декларації про початок виконання будівельних робіт встановлена Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів Українивід 133.04.2011 №466 (далі - Порядок №466).

Відповідно до зазначеного нормативно-правового акта у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю (пункт 15 Порядку № 466).

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п`яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом.

При цьому, в цьому ж пункті 15 Порядку, абзацами сьомим-десятим, передбачено також інші випадки, коли може бути скасовано декларацію.

Так, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, також може бути скасовано відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі:

- подання замовником заяви про скасування повідомлення про початок виконання підготовчих та/або будівельних робіт;

- отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником будівництва;

- встановлення під час проведення перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до положень статті 41 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право також проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Аналогічні повноваження органів державного архітектурно-будівельного контролю зазначені й у пункті 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок №553), відповідно до якого посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що скасування декларації про початок будівельних робіт може бути наслідком самостійне виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в декларації, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації) та шляхом здійснення заходів державного-архітектурно будівельного контролю, шляхом проведення планових та позапланових перевірок.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю шляхом проведення перевірок має бути дотримано й у випадку скасування реєстрації повідомлення або декларації не ґрунтується в повній мірі на вимогах законодавства.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного суду від 01.11.2018 року (справа №826/8556/17, адміністративне провадження № К/9901/22891/18) і, відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, підлягають безальтернативному врахуванню судами.

При цьому колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає, що підставою для скасування реєстрації декларації про початок будівельних робіт є виявлення у ній недостовірних даних, внесених замовником, які дають підстави вважати об`єкт будівництва самочинним.

Відповідно до частини першої статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, на думку колегії суддів суду апеляційної інстанції, перевіряючи розпорядчий акт органу архітектурно-будівельного контролю, необхідно встановити, чи є підстави вважати об`єкт будівництва самочинним у зв`язку із виявленням недостовірних даних, внесених замовником у повідомленні про початок будівельних робіт, та в чому вони полягають.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що про скасування реєстрації декларації замовнику (його уповноваженій особі) письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня її скасування. Процедура письмового повідомлення визначена відповідно до встановлених Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270.

Матеріали справи містять копію листа від 12 грудня 2018 року № 073-11837, яким Департамент з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу КМР повідомив позивача - замовника будівництва про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно листа Міністерства культури України від 31.10.2018 № 5156/10-5/13-18, адресованого Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва, Міністерство культури України не погоджувало історико-містобудівних обґрунтувань, проектів будівництва, реконструкції, дозволів, на проведення будь-яких робіт на АДРЕСА_1.

Відповідно до пункту 14 частини 1 ст. 5 Закону України «Про охорону культурної спадщини» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить зокрема, погодження програм та проектів містобудівних, архітектурних та ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт на пам`ятках національного значення, їх територіях, в історико-культурних заповідниках, на історико-культурних заповідних територіях, у зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, а також програм і проектів, реалізація яких може позначитися на об`єктах культурної спадщини.

Відповідно до абз.3 ст. 23 Закону України «Про архітектурну діяльність» замовники на проектування і будівництво об`єктів архітектури мають право, зокрема затверджувати проект, якщо він не суперечить законодавству, містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки.

Отже, судом першої інстанції не враховано, що проектна документація на об`єкт: «Реконструкція нежитлової будівлі в частині нежитлових приміщень № 1 по № 32, № 38 по № 49 (групи приміщень № 91) в (літ. А') під житло з вбудованими об`єктами соціально-побутового призначення по АДРЕСА_1 » не погоджувалась Міністерством Культури України, чим порушено пункт 14 частини 1 ст.5 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та ч.1 ст.31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відтак, замовником будівництва - ОСОБА_1 затверджено проектну документацію «Реконструкція нежитлової будівлі в частині нежитлових приміщень № 1 про № 32, № 38 по № 49 (групи приміщень № 91) в (літ. А) під житло з вбудованими об`єктами соціально-побутового призначення по АДРЕСА_1», яка суперечить законодавству, чим порушено абз.3 ст. 23 Закону України «Про архітектурну діяльності».

Відповідно до підпункту 5 пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» від 17.01.2017 № 1817-VІІІ зареєстровані до набрання чинності цим Законом декларації про початок виконання підготовчих та/або будівельних робіт можуть бути скасовані відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України зокрема, виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

Отже, Департамент з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу КМР при винесенні наказу від 10.12.2018 №342 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт» щодо реконструкції нежитлової будівлі в частині нежитлових приміщень з №1 по №32, з №38 по 49 (групи приміщень №91) в (літ А') під житло з вбудованими об`єктами соціально-побутового призначення по АДРЕСА_1 , від 09.06.2017 № КВ 09, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу КМР про визнання протиправним та скасування наказу є безпідставними, а тому в задоволенні таких необхідно відмовити.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального, що відповідно до приписівст.317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.308, 311, п.2 ч.1 ст.315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу КМР задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року у справі №460/544/19 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу КМР про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я. С. Попко
судді Л. П. Іщук
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 16.07.2019.