Справа № 350/431/19
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/4731/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Ільчишин Н.В.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2019 року (суддя Калиній Г.В., час ухвалення не вказано, місце ухвалення с.Рожнятів, дата складання повного тексту не вказана),

в адміністративній справі №350/431/19 за позовом ОСОБА_1 до Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області,

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

У березні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просив: 1) визнати протиправними дії поліцейського СРПП №2 Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області капрала поліції Хоп`яка Руслана Ігоровича; 2) скасувати постанову серії ДПО18 №460503 від 23.02.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., та закрити провадження у справі.

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 12.04.2019 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

З цією ухвалою суду першої інстанції від 12.04.2019 року не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, винесена при невсебічному, неповному та необ`єктивному з`ясуванні обставин справи, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що 23.02.2019 р. приблизно о 11:00 год. позивач рухався автомобілем «Mersedes Benz Sprinter 316» з номерним знаком НОМЕР_1 в с.Баня Лисовицька Стрийського району Львівської області. На виконання вимог пп.2.2 п.33 ПДР України «Проїзд без зупинки заборонено» позивач зупинився перед знаком та не помітивши перешкод для руху одразу його продовжив. Надалі проїхавши незначний відрізок дороги позивач зупинився на узбіччі за власним бажанням та з дотриманням ПДР України. Вважає апелянт безпідставною постанову відповідача згідно якої позивач порушив пп.«б» п.9.9. ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП України. Звертає увагу апелянт на те, що судом першої інстанції не взято до уваги обгрунтованих пояснень позивача на підтвердження протиправності оскарженої постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача, не з`ясовано усіх обставин справи та не враховано доводів позивача про відсутність доказів його вини у порушенні ПДР України.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 12.04.2019 р. та винести нове рішення, яким скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №460503 від 23.02.2019 року, та закрити провадження у справі.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити, з врахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДПО18 №460503 від 23.02.2019 року накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. на позивача ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Із змісту цієї постанови видно, що 23.02.2019 р. приблизно о 11:10 год. позивач керуючи автомобілем «Mersedes Benz Sprinter 316» з номерним знаком НОМЕР_1 в с.Баня Лисовицька Стрийського району Львівської області не увімкнув аварійну світлову сигналізацію на вимогу поліцейського, чим порушив пп.«б» п.9.9. ПДР України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав суду копію оскарженої постанови серія ДПО18 №460503 від 23.02.2019 року, яка є нечитабельною і тому неможливо встановити за яке порушення і хто саме притягнутий до адміністративної відповідальності. Також суд вказав, що суд позбавлений можливості прийняти обґрунтоване рішення по суті позову, оскільки учасники справи не надали суду належних і допустимих доказів.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Також, відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Статтею 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржена ухвала суду від 12.04.2019 року не відповідає вимогам щодо законності та обгрунтованості, не ґрунтується на засадах верховенства права, не відповідає завданню адміністративного судочинства.

Так, судом першої інстанції взагалі не з`ясовано обставин справи, не вжито заходів щодо витребування доказів, в тому числі оскарженої позивачем постанови відповідача серія ДПО18 №460503 від 23.02.2019 року.

Судом не враховано, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Не дотримано вимог процесуального закону щодо порядку подання доказів та щодо обов`язку суду всебічно з`ясувати всі обставини у справі.

Крім цього, судом першої інстанції не дотримано вимог статті 241 КАС України, де передбачено, що судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Таким чином, відповідно до статті 317 КАС України, наведені вище обставини, являються підставами для скасування ухвали суду від 12.04.2019 року та ухвалення нового судового рішення по суті позовних вимог.

При вирішенні по суті адміністративного позову ОСОБА_1 , в межах заявлених апеляційних вимог щодо скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №460503 від 23.02.2019 року, та закриття провадження у справі, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до пп.«б» п.9.9 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 р. № 1306 (в редакції на час розглядуваних правовідносин), аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Водночас, згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, особа може бути притягнена до адміністративної відповідальності за наявності доказів вини цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення (проступку).

Згідно з п.1 ст.247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення та складу адміністративного правопорушення в діях відповідної особи.

Суд апеляційної інстанції враховує, що в матеріалах адміністративної справи немає жодних доказів вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст.122 ч.2 КУпАП, яке описане в спірній постанові серії ДПО18 №460503 від 23.02.2019 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За весь період судового провадження у справі, як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції, відповідачем Стрийським відділом поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, як суб`єктом владних повноважень, не надано суду жодних доказів вини позивача у вчиненні розглядуваного адміністративного правопорушення передбаченого статтею 122 ч.2 КУпАП.

Відповідачем не надано також ні відзиву на адміністративний позов, ні відзиву на апеляційну скаргу, хоча судом було роз`яснено право відповідача на подання відповідних відзивів.

В такій ситуації, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи позивача про відсутність доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення і як наслідок про протиправність і наявність підстав для скасування оскарженої постанови серії ДПО18 №460503 від 23.02.2019 року.

Пунктом 3 частини 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції від 12.04.2019 року та прийняття нового судового рішення про задоволення адміністративного позову щодо скасування постанови відповідача серії ДПО18 №460503 від 23.02.2019 року про накладення на позивача адміністративного стягнення, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.122 ч.2 КУпАП відносно позивача, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2019 року в адміністративній справі №350/431/19 за позовом ОСОБА_1 до Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати постанову Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області серії ДПО18 №460503 від 23.02.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн..

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови складено 12.07.2019 року