Справа № 820/4575/18
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 липня 2019 р.Справа № 820/4575/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження за подання апеляційної скарги Державною фіскальною службою України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2018 року по справі № 820/4575/18

за позовом Приватного підприємства "КОМПАНІ БІР"

до Державної фіскальної служби України

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2018 року задоволено позов Приватного підприємства "КОМПАНІ БІР" до Державної фіскальної служби України про зобов`язання вчинити певні дії.

На зазначене рішення суду Державною фіскальною службою України 08.11.2018 подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2018 зазначена апеляційна скарга була залишена без руху у зв`язку з несплатою судового збору та наданий строк для усунення недоліків - десять днів з моменту отримання копії вищезазначеної ухвали.

04.02.2019 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду повернуто апеляційну скаргу скаржнику.

23.04.2019 відповідач повторно звернувся до суду із апеляційною скаргою.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.05.19 вказану апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

29.05.2019 Державною фіскальною службою України подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в задоволенні якого було відмовлено ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2019.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.05.2019 апеляційну скаргу повторно залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, а саме подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин.

10.07.2019 на виконання вимог вказаної ухвали апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування даного клопотання апелянт зазначив, що Державна фіскальна служба вперше звернулася з апеляційною скаргою вчасно, проте не мала можливості раніше сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у зв`язку з накладеними арештами на рахунки і обмеженим фінансуванням.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення прийняте Харківським окружним адміністративним судом 10.10.2018 року.

Заявник, звернувшись з апеляційною скаргою 23.04.2019 року, про що свідчить штамп Харківського окружного адміністративного суду, порушує строки звернення до суду із апеляційною скаргою.

Слід зазначити, що вказані апелянтом причини пропуску строку не можуть слугувати поважними. Доводи клопотання про те, що неможливість вчасної подачі апеляційної скарги була зумовлена відсутністю належного фінансування видатків, передбачених для сплати судового збору, не свідчать про наявність поважних підстав, що перешкоджали відповідачу своєчасно звернутися до суду апеляційної інстанції.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Це стосується і суб`єктів владних повноважень, які фінансуються з Державного бюджету України, зокрема, в частині видатків на оплату судового збору, а тому держава повинна створити належні фінансові можливості і заздалегідь передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ.

Отже, відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.

При цьому, колегія суддів зазначає, що доказів наявності непереборних обставин, які б перешкоджали апеляційному оскарженню судового рішення встановлений законом період, матеріали справи не містять.

Так, пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У рішенні у справі "Рябих проти Росії" ( 980_172 ) (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X) Європейський Суд з прав людини визначився, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою.

Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі Пономарьов проти України (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту пункту 52 рішення Устименко проти України випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача поважних причин для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

За цих підстав Європейський Суд з прав людини одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Отже, обставини, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, доводяться стороною і встановлюються судом.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів зазначає, що поважними причинами пропуску строку на подання апеляційної скарги можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла до висновку про визнання неповажними причин для поновлення строку апеляційного оскарження.

Керуючись ст. ст. 121, 298 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Державної фіскальної служби України про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

Визнати неповажниим, вказані в клопотанні, причини пропуску строку звернення з апеляційною скаргою Державною фіскальною службою України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.10.2018 по справі № 820/4575/18.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Любчич Л.В.
Судді(підпис) (підпис) Присяжнюк О.В. Спаскін О.А.