Справа № 640/8815/19
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

15 липня 2019 року м. Київ № 640/8815/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Чудак О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про:

- визнання дій старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ткачової Катерини Володимирівни щодо відкриття виконавчого проваджений №58335226 від 15 лютого 2019 року та виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії НК №568851 від 30 серпня 2018 року - незаконними;

- зобов`язання старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ткачову Катерину Володимирівну скасувати постанову від 15 лютого 2019 року про відкриття виконавчого провадження №58335226.

- зобов`язання старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ткачову Катерину Володимирівну закрити виконавче провадження по виконанню постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії НК №568851 від 30 серпня 2018 року;

- зобов`язання старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ткачову Катерину Володимирівну вилучити з Єдиного реєстру боржників відомості щодо наявності боржника ОСОБА_1 ;

- зобов`язання прийняти рішення про повернення на користь ОСОБА_1 , грошових коштів у сумі 1422 гривні, примусово сплачених в рамках незаконного виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії НК №568851 від 30 серпня 2018 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відкриття виконавчого провадження №58335226 є безпідставним, а постанова старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ткачової Катерини Володимирівни від 15 лютого 2019 року про відкриття виконавчого провадження №58335226 є протиправною, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії НК №568851 від 30 серпня 2018 року, звернута до виконання поза межами тримісячного строку, встановленого частиною першою статті 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків шляхом подання до суду заяви (з примірником для відповідача) із зазначенням у ній: ідентифікаційного коду відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, його відомих засобів зв`язку, офіційної електронної адреси; документа про сплату судового збору у сумі 1536,80 грн; заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

На виконання вимог ухвали суду позивачем до суду подано заяву із зазначенням у ній ідентифікаційного коду відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, його відомих засобів зв`язку та офіційної електронної адреси, а також уточнено зміст позовних вимог до відповідача. Так, оскільки постановою старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ткачової Катерини Володимирівни від 21 травня 2019 року про закінчення виконавчого проваджений №58335226 скасовано заходи примусового виконання рішення, позивача виключено з Єдиного реєстру боржників, ОСОБА_1 просив суд задовольнити його позовні вимоги, викладені в наступній редакції:

- визнати дії старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ткачової Катерини Володимирівни щодо відкриття виконавчого проваджений №58335226 від 15 лютого 2019 року та виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії НК №568851 від 30 серпня 2018 року - незаконними;

- зобов`язати старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ткачову Катерину Володимирівну скасувати постанову від 15 лютого 2019 року про відкриття виконавчого провадження №58335226.

- зобов`язати прийняти рішення про повернення на користь ОСОБА_1 , грошових коштів у сумі 1422 гривні, примусово сплачених в рамках незаконного виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії НК №568851 від 30 серпня 2018 року.

Окрім того, позивачем на усунення недоліків позову подано документ про сплату судового збору у сумі 770 грн та заяву про поновлення строку звернення до суду, яка мотивована тим, що про надходження оскаржуваної постанови поза межами трьох місячного строку звернення до виконання позивач дізнався лише 08 травня 2019 року, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, а тому просив поновити строк звернення до суду з даним позовом.

Суд, розглянувши подані позивачем документи, при вирішення питання щодо можливості відкриття провадження у справі виходив з наступного.

За приписами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частин першої, другої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Так, до позовної заяви ОСОБА_1 долучено копію квитанції від 27 квітня 2019 року №0.0..1 про оплату ним 1422 грн на рахунок Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві з реквізитом "Призначення платежу - №ВП 58335226, дата ВП - 15 лютого 2019 року".

Таким чином, в реквізиті вищевказаного платіжного документа "Призначення платежу" ОСОБА_1 вказано номер виконавчого провадження, в якому позивач є боржником, та дату постанови про відкриття такого виконавчого провадження, більше того позивачем сплачено грошові кошти у сумі 1422 грн, які були достатніми для прийняття державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження №58335226 від 21 травня 2019 року. Водночас дана сума перевищує суму до стягнення за виконавчим документом (850 грн згідно постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії НК №568851 від 30 серпня 2018 року).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що станом на 27 квітня 2019 року позивач був обізнаний про відкриття щодо нього виконавчого провадження, номер такого виконавчого провадження, суму, що підлягала до стягнення, а також реквізити для перерахування коштів у такому виконавчому провадженні.

Законодавче обмеження строку протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після спливу таких строків відносини вважаються стабільними.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справи "Стаббігс на інші проти Великобританії","Девеер проти Бельгії").

В свою чергу, поняття поважності причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

При цьому, частиною першою статті 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Разом з тим, з позовної заяви ОСОБА_1 і доданих до неї документів вбачається, що станом на 27 квітня 2019 року позивач, усвідомлюючи, що є боржником у виконавчому провадженні №58335226, із заявою про ознайомлення з матеріалами вказаного виконавчого провадження до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві звернувся лише 08 травня 2019 року. Ознайомившись того ж дня з матеріалами виконавчого провадження та вважаючи протиправними дії та рішення державного виконавця в даному виконавчому провадженні, позивач лише 18 травня 2019 року (на 10-й день після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження) засобами поштового зв`язку на адресу суду направив дану позовну заяву. Жодних поважних причин, які перешкоджали ОСОБА_1 як ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження №58335226, так і звернутися до суду в 10-денний строк з дня, коли він дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а саме: дня коли він дізнався про наявність відкритого щодо нього виконавчого провадження, не навів, не надав суду і жодних доказів існування обставин, які об`єктивно унеможливлювали вчинення таких дії у встановлений строк.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував, що законодавець визнав строк у десять днів достатнім для того, щоб у справах цієї категорії особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Вказана правова позиція, зокрема, викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного адміністративного суду від 05 червня 2019 року у справі №826/17589/18.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем пропущений, десятиденний строк, встановлений статтею 287 КАС України, для звернення до суду з даним позовом, а наведені ОСОБА_1 причини пропуску такого строку є неповажними.

Відповідно до частин першої, другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Окрім того, слід зазначити, що на виконання вимог ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року позивачем надано суду документ про сплату судового збору у сумі 770 грн замість визначених в ухвалі 1536,80 грн судового збору. В поданій заяві на усунення недоліків позову ОСОБА_1 вказано, що у зв`язку із закінченням виконавчого провадження №58335226, позивач виклав позовні вимоги в новій редакції, виключивши 2 вимоги, що стосувалися закриття даного виконавчого провадження. Однак суд зазначає, що при постановлені ухвали від 27 травня 2019 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 в частині сплати судового збору, суд виходив з того, що позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру, а саме щодо:

- визнання дій старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ткачової Катерини Володимирівни щодо відкриття виконавчого проваджений №58335226 від 15 лютого 2019 року та виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії НК №568851 від 30 серпня 2018 року - незаконними та зобов`язання скасувати постанову від 15 лютого 2019 року про відкриття виконавчого провадження №58335226;

- інших позовних вимог, пов`язаних із закінченням виконавчого провадження №58335226.

В новій редакції прохальної частини позовної заяви позивач залишив 1 вимогу немайнового характеру щодо визнання протиправними дій по відкриттю виконавчого провадження №58335226 та 1 вимогу немайнового характеру щодо зобов`язання прийняти рішення про повернення сплачених ним грошових коштів у сумі 1422 гривні в даному виконавчому провадженні, тобто вимоги, пов`язаної із закінченням даного виконавчого провадження.

Таким чином, позивачу до сплати підлягає судовий збір у сумі 1536,80 грн, проте позивачем надано суду квитанцію про сплату лише 770 грн судового збору.

Згідно з пунктами 1, 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, а також у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи, що позивачем не в повному обсязі усунуто недоліки позовної заяви (в частині сплати судового збору), а також пропущено строк звернення до суду, з визнаними судом причинами пропуску такого строку неповажними, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 169, 248, 256 КАС України ,

ухвалив:

Визнати причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовом до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - неповажними.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви разом з позовною заявою і доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Відповідно до частини другої статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Чудак