Справа № 160/4903/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2019 року Справа № 160/4903/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
за участі секретаря судового засіданняВербного Д.С.
представника позивача представника відповідача Семенюка ОСОБА_1 Безбабної М.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕДХОЛЛ" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
29 травня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕДХОЛЛ" (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
В обґрунтування позову зазначено, що у Товариства була відсутня можливість для своєчасної реєстрації податкових накладних у зв`язку з накладеним арештом на суму ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПВД, що належить ТОВ "РЕДХОЛЛ", а отже, такі обставини не залежали від волі Товариства, як платника податків, що, в свою чергу зумовлює хибність викладених в акті перевірки висновків податкового контролюючого органу, а відтак, вони не можуть бути покладені в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішень, внаслідок чого останнє є таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.
Ухвалою судді від 30 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
17 червня 2019 року представником відповідача подано до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що наявність ухвали про скасування арешту не спростовує відсутність вини Товариства у несвоєчасній реєстрації податкових накладних.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. З власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на відзив, що міститься в матеріалах справи, у зв`язку з чим у задоволенні позовної заяви просив відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, заперечення, викладені у відзиві, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
За результатами перевірки складено Акт №6405/04-36-52-41/42195002 від 14.02.2019 року.
Перевіркою встановленні такі порушення:
- порушення пункту 201.10 ст. 201 ПК України суб`єктом господарювання порушено граничні строки реєстрації по 1647 податковим накладним/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених за липень, серпень, вересень, листопад, грудень 2018 року на загальну суму податку на додану вартість 144 829,87 гривень, у тому числі порушення строку реєстрації:
- від 61 до 365 календарних днів - на загальну суму ПДВ 0,0 грн.
На підставі акта від 14.02.2019 року №6405/04-36-52-41/42195002 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення, а саме:
Так, правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, винесеного ГУ ДФС у Дніпропетровській області, є предметом розгляду цієї адміністративної справи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Як видно з матеріалів справи, податкові накладні, які були предметом камеральної перевірки, були направлені до ДФС України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних з дотриманням законодавчо встановлених строків для подання на реєстрацію ПН/РК, про що свідчать відповідні квитанції № 1. Крім того, слід зазначити, що вищезазначені податкові накладні оформлені Товариством відповідно до вимог п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме: складені платником податку на додану вартість та містять усі обов`язкові реквізити.
Однак, як видно з отриманих позивачем квитанцій № 1, вищезазначені податкові накладні не було прийнято ДФС України, оскільки накладено арешт за рішенням суду на суму податку, на яку продавець має право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Враховуючи зазначене, суд зазначає про таке.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.
Пунктом 201.1 статті 201 ПКУ визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений ПКУ термін.
Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п.201.7 ст.201 ПКУ).
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні сформовано з порушенням вимог, передбачених п.201.1 ст.201 ПКУ, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Помилки в реквізитах, визначених п.201.1 ст.201 ПКУ (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.
Реєстрація податкових накладних у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з ПКУ.
Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29.12.2010р. №1246 (із змінами і доповненнями) (далі за текстом Порядок), внесення відомостей, що містяться у податковій накладній, до ЄРПН здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до ЄРПН. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.
Згідно з п. 3 та п. 5 Порядку реєстрації підлягають податкові накладні незалежно від суми податку на додану вартість, зазначеної в одній податковій накладній. Постачальник (продавець) складає податкову накладну у форматі (відповідно до стандарту), затвердженому в установленому порядку, з використанням спеціалізованого програмного забезпечення. Після складення податкової накладної в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця).
Після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної в електронній формі та надсилає їх ДФС засобами телекомунікаційного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис" та "Про електронні документи та електронний документообіг". Примірник податкової накладної в електронній формі зберігається у платника податку (п.6 Порядку).
Відповідно до п.7 Порядку, після надходження податкової накладної в електронній формі до ДФС здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводиться їх реєстрація.
Згідно з п.8 Порядку для підтвердження прийняття податкової накладної до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається платникові податку, який здійснює реєстрацію, засобами телекомунікаційного зв`язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається у ДФС.
Відповідно до п.9 Порядку причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є:
1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної;
2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;
3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;
4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 ПКУ (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);
5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті192 ПКУ.
Датою та часом подання податкової накладної в електронній формі ДФС є дата та час, зазначені у квитанції про їх прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття. Квитанція, що підтверджує факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, надсилається протягом операційного дня платникові податку (п.10, п.11 Порядку).
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до п.1201.1 ст.120 1 ПКУ, порушення платниками податку ПДВ граничного строку, передбаченого статтею 201 ПКУ, для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних тягне за собою накладення на платника ПДВ, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 ПКУ покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.
Згідно з пунктом 35 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу норми пункту 1201.1 статті 1201 Кодексу не застосовуються при порушенні термінів реєстрації в ЄРПН податкових накладних / розрахунків коригування, складених до 1 жовтня 2015 року.
Однак, суд зауважує, що відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
А тому, суд зазначає, що позивачем у цій справі було вчинено всіх залежних від нього заходів для недопущення порушення законодавства при реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, відсутньою є вина позивача в порушенні граничного строку реєстрації податкових накладних.
Таким чином, суд дійшов висновку, що в межах спірних правовідносин неналежне виконання вимог податкового законодавства стосовно своєчасної реєстрації позивачем податкових накладних відбулось не з вини останнього, що виключає протиправність діянь платника податку, та як наслідок, притягнення його до відповідальності. Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі № 808/2127/17, у постанові Верховного Суду від 12.02.2019 року у справі № 802/2253/16-а, у постанові Верховного Суду від 24.04.2019 року у справі № 810/3720/17.
А тому, суд зазначає, що порушення граничного строку реєстрації податкових накладних, а саме податкової накладної №1 від 17.10.2018 року на суму ПДВ 2500 грн., податкової накладної №1 від 18.10.2018 року на суму ПДВ 3750 грн., податкової накладної №1 від 23.10.2018 року на суму ПДВ 500 грн. та податкової накладної №1 від 15.08.2018 року на суму ПДВ 416,32 грн. відсутнє, оскільки зазначені податкові накладні були подані до контролюючого органу у встановлений законом строк, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем.
Проте, суд окремо звертає увагу на ту обставину, що податкова накладна №1 від 01.11.2018 року, податкова накладна №1 від 08.11.2018 року, податкова накладна №1 від 23.11.2018 року, податкова накладна №1 від 05.11.2018 року, податкова накладна №1 від 07.11.2018 року, податкова накладна №1 від 16.11.2018 року, податкова накладна №1 від 30.10.2018 року, податкова накладна №1 від 24.10.2018 року та податкова накладна №1 від 25.10.2018 року подані із порушенням граничного строку реєстрації податкових накладних, дата подання таких накладних 28.12.2018 року 29.12.2018 року, що не спростовується позивачем і також підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви.
Згідно з ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 , Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне рішення складене 11 липня 2019 року.

Суддя Р.З. Голобутовський