Справа № 520/2883/19
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 р.Справа № 520/2883/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання: Ващук Ю.О.

представника позивача - Шевченка Д .В .

представника відповідача - Отроха А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОП КРОП" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.04.2019 року (суддя Спірідонов М.О.; м. Харків; рішення виготовлено 16.04.2019 у повному обсязі) по справі № 520/2883/19

за позовом Головного управління ДФС у Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОП КРОП"

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Харківській області (далі - позивач, ГУ ДФС у Харківській області, податковий орган) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОП КРОП" (далі - відповідач, ТОВ "ТОП КРОП", в якому просить суд стягнути до бюджету України з відповідача кошти у розмірі 491 121, 81 гривень в рахунок погашення податкового боргу з усіх відкритих розрахункових рахунків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач має податковий борг у розмірі 491 121,81 грн., який виник внаслідок несплати у встановлений законом строк податкових зобов`язань, що, на думку контролюючого органу, свідчить про невиконання відповідачем свого обов`язку щодо сплати податків і зборів у строки та розмірах, передбачених Податковим кодексом України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року адміністративний позов ГУ ДФС у Харківській області - задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з розрахункових рахунків, відкритих у банках, що обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОП КРОП", , місцезнаходження: вул. Заводська, 49, Дергачівський район, смт. Солоницівка, 62370, на користь Державного бюджету України податковий борг у розмірі 491 121, 81 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.04.2019 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовної заяви.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в провадженні Верховного Суду перебуває адміністративна справа № 820/5133/17 предметом позову у якій є скасування податкових повідомлень-рішень від 17.10.2017 № та № , на підставі яких у ТОВ "ТОП КРОП" виник податковий борг, стягнення якого є предметом позову у даній справі. Відповідач, з посиланням на п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, зазначає, що у разі звернення платника податків з позовом про скасування рішення контролюючого органу, грошове зобов`язання вважається неузгодженим до набрання судовим рішенням законної сили, а тому вважає, що розгляд даної справи до вирішення Верховним Судом справи № 820/5133/17 є неможливим. На переконання відповідача, суд першої інстанції безпідставно відмовив ТОВ "ТОП КРОП" у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі та розглянув справу по суті заявлених позовних вимог.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

02.07.2019 року від відповідача до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до винесення Верховним Судом Касаційного адміністративного суду рішення у справі № 820/5133/17 та набрання ним законної сили.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.07.2019 року, постановленою в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі - відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ "ТОП КРОП" зареєстровано в якості суб`єкта господарювання - юридичної особи, перебуває в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України з ідентифікаційним кодом 39796536.

Як платник податків, відповідач перебуває на обліку в Слобожанській ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області.

Згідно із обліковою карткою платника податків, станом на 01.02.2019 року ТОВ "ТОП КРОП" має податковий борг у загальному розмірі 491121,81 грн., в тому числі:

з податку на додану вартість, згідно податкової декларації № від 16.01.2019 року, термін сплати 30.01.2019 на суму 37 460, 49 грн.;

з податку на прибуток приватних підприємств на підставі:

- податкового повідомлення-рішення від 17.10.2017 № на суму 387 137,25 грн.;

- податкової декларації від 24.07.2018 №, термін сплати 19.08.2018 на суму 41 133,00 грн.;

- податкової декларації від 22.10.2018 № , термін сплати 19.11.2018 на суму 23 985,00, грн.;

- нараховано пені на податкове повідомлення-рішення № від 17.10.2017 на суму 1406,07 грн.

Несплата відповідачем у встановлений законом строк сум в зазначеному розмірі обумовила позивача на звернення до суду з вищевказаним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки відповідачем станом на дату розгляду справи у добровільному порядку не сплачено суму податкового боргу у загальному розмірі 491121,81 грн..

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до пп. 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

В контексті наведеного пунктом 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України, також визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом (п. 36.3. ПК України).

Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку (п. 37.2. ПК України).

Відповідно до п.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

При цьому, сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання, є податковим боргом (пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

Згідно п. 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України податкове зобов`язання, яке самостійно визначене платником податків, оскарженню не підлягає.

Відповідно до статті 203 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Аналогічні положення щодо обов`язку платника податків самостійної сплати суми податкового зобов`язання, зазначеної ним у податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом, закріплені п. 57.1 ст. 57 ПК України.

Відповідно до пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Судом встановлено, що в провадженні Харківського окружного адміністративного суду перебувала справа № 820/5133/17 за позовом ТОВ "ТОП КРОП" до ГУ ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17 жовтня 2017 року № та № .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 року у справі №820/5133/17 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 17 жовтня 2017 року № та № .

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2018 року у даній справі апеляційну скаргу ГУ ДФС у Харківській області задоволено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 року по справі № 820/5133/17 року - скасовано. Прийнято постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОП КРОП" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовлено.

Згідно із ч. 1 ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що сума грошового зобов`язання, визначена податковим повідомленням-рішенням від 17.10.2017 № на суму 387 137,25 грн. вважається узгодженою з 17.07.2018 року - з дати набрання законної сили рішенням суду, прийнятого за результатами розгляду позову ТОВ "ТОП КРОП" про скасування рішення контролюючого органу.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що грошове зобов`язання не є узгодженим до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у справі № 820/5133/17, оскільки, як встановлено судом апеляційної інстанції, ухвалою Верховного Суду від 13.08.2018 року, відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ "ТОП КРОП" про зупинення виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2018 року у справі № 820/5133/17.

Згідно п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України контролюючим органом на адресу відповідача направлено податкову вимогу № 96096-17 від 06.08.2018 року. На час розгляду справи вказана податкова вимога є дійсною та в судовому порядку не оскаржувалась.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

В силу п. п. 95.3, 95.4 ст. 95 Податкового Кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 20.1.34 ст. 20 Податкового Кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Таким чином, оскільки відповідачем станом на дату розгляду та вирішення справи податковий борг у сумі 491 121,81 грн. не сплачено, та прийнявши до уваги заходи, які вживалися ГУ ДФС у Харківській області щодо погашення податкового боргу (направлення податкової вимоги), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОП КРОП" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.04.2019 року по справі № 520/2883/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 16.07.2019 року