Справа № 460/1669/19
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

16 липня 2019 року м. Рівне №460/1669/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 з питань забезпечення адміністративного позову подану одночасно із позовною заявою

ОСОБА_1
до Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області
провизнання протиправними дій та бездіяльності Городищенського сільського голови Рівненського району Рівненської області Павлюка П.А., визнання незаконним і скасування його розпорядження від 04.07.2019 № 31, а також рішення сесії Городищенської сільської ради від 08.07.2019 № 1251 «Про добровільне об`єднання територіальних громад»,
В С Т А Н О В И В :

До Рівненського окружного адміністративного суду, одночасно із позовною заявою, надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області № 1251 від 08 липня 2019 року «Про добровільне об`єднання територіальних громад» та заборони Городищенській сільській раді Рівненського району Рівненської області вчиняти будь-які дії щодо об`єднання територіальних громад сіл Городище та Кругле Городищенської сільської ради з територіальними громадами сіл Шубків, Котів, Гориньград Другий, Гориньград Перший, Дуби, Рисв`янка Шубківської сільської ради, сіл Біла Криниця, Антопіль, Глинки Білокриницької сільської ради в Білокриницьку об`єднану територіальну громаду з адміністративним центром у селі Біла Криниця.

В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 зазначає, що ним подано до суду позов про визнання протиправними дій та бездіяльності Городищенського сільського голови Рівненського району Рівненської області Павлюка П.А. та визнання незаконним і скасування його розпорядження від 04.07.2019 № 31, а також рішення сесії Городищенської сільської ради від 08.07.2019 № 1251 «Про добровільне об`єднання територіальних громад». Разом з тим, зазначає, що першочерговим для зазначеного рішення № 1251 було рішення Городищенської сільської ради на виконання Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» від 12.02.2019 № 1110 «Про надання згоди на добровільне об`єднання територіальних громад та делегування представника до складу спільної робочої групи», яким надано згоду на добровільне об`єднання територіальних громад сіл Городище та Кругле Городищенської сільської ради з територіальними громадами сіл Шубків, Котів, Гориньград Другий, Гориньград Перший, Дуби, Рисв`янка Шубківської сільської ради, сіл Біла Криниця, Антопіль, Глинки Білокриницької сільської ради в Білокриницьку об`єднану територіальну громаду з адміністративним центром у селі Біла Криниця. Вказує, що рішення № 1110 було оскаржене ним до суду та рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 було скасовано. Оскільки рішення № 1251 базується на рішенні № 1110, яке скасоване судом, то воно також підлягає скасуванню. Крім того, зазначає, що оскаржувані рішення відповідача від 04.07.2019 № 31 та від 08.07.2019 №1251 є очевидно незаконними. Зокрема, вказує на те, що рішення сесії № 1251 прийняте з грубим порушенням вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про доступ до публічної інформації», Регламенту Городищенської сільської ради, а також всупереч волевиявленню громади. Зазначає, що оскаржуване рішення № 1251 є очевидно незаконним, оскільки прямо суперечить рішенню про опитування усіх мешканців громади на предмет того, з якою з трьох територіальних громад хоче об`єднатись більшість жителів. Вказує, що спірне рішення грубо порушує його право на свободу вибору, на вільний вибір місця проживання, на добровільне приєднання до міста Рівне. Крім того, заявник вказує, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду, оскільки Рівненська обласна державна адміністрація звернеться до Центральної виборчої комісії України для прийняття рішення про призначення перших виборів депутатів новоствореної Білокриницької сільської ради та відповідного сільського голови. Зупинення дії рішення № 1251 позбавить Рівненську обласну державну адміністрацію такої можливості до прийняття кінцевого рішення у даній адміністративній справі. Враховуючи викладене, просить суд вжити заходи забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши необхідні для розгляду заяви матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що за результатами розгляду пропозиції щодо об`єднання Білокриницького сільського голови, результатів громадських обговорень громад сіл Городище та Кругле Городищенської сільської ради з територіальними громадами сіл Шубків, Котів, Гориньград Другий, Гориньград Перший, Дуби, Рисв`янка Шубківської сільської ради, сіл Біла Криниця, Антопіль, Глинки Білокриницької сільської ради в Білокриницьку об`єднану територіальну громаду з центром у с. Біла Криниця Городищенською сільською радою було прийнято рішення від 12.02.2019 №1110 "Про надання згоди на добровільне об`єднання територіальних громад та делегування представника до складу спільної робочої групи". Зі змісту вказаного рішення вбачається, що Городищенська сільська рада вирішила надати згоду на добровільне об`єднання зазначених територіальних громад.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 у справі № 460/533/19 адміністративний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Рівненська міська рада до Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Білокриницька сільська рада Рівненської області про визнання незаконними та скасування рішень - задоволено повністю.

Визнано протиправним та нечинним рішення Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області №1109 від 12.02.2019 "Про відміну рішення №1042 від 12 листопада 2018 року".

Визнано протиправним та нечинним рішення Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області №1110 від 12.02.2019 "Про надання згоди на добровільне об`єднання територіальних громад та делегування представника до складу спільної робочої групи".

Визнано протиправним та нечинним рішення Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області №1129 від 12.02.2019 "Про розгляд ініціативи мешканців сіл Городищенської сільської ради про добровільне приєднання до міста обласного значення".

Визнано протиправним та нечинним рішення Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області №1131 від 09.04.2019 "Про схвалення проекту рішення про добровільне об`єднання територіальних громад".

Разом з тим, вказане судове рішення законної сили не набрало.

04.07.2019 сільським головою Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області прийнято розпорядження № 31 "Про скликання позачергової тридцять сьомої сесії сьомого скикання".

08.07.2019 Городищенською сільською радою прийнято рішення №1251 "Про добровільне об`єднання територіальних громад", яким вирішено об`єднатися територіальним громадам сіл Біла Криниця, Антопіль і Глинки Білокриницької сільської ради Рівненського району Рівненської області, сіл Шубків, Котів, Гориньград Другий, Гориньград Перший, Дуби, Рисв`янка Шубківської сільської ради Рівненського району Рівненської області, сіл Городище, Кругле Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області у Білокриницьку сільську об`єднану територіальну громаду з адміністративним центром у селі Біла Криниця та затверджено план організаційних заходів щодо добровільного об`єднання територіальних громад.

Не погоджуючись, з розпорядженням сільського голови № 31 від 04.07.2019 та рішенням ради від 08.07.2019 № 1251 ОСОБА_1 оскаржив їх до суду.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, не надаючи оцінку правомірності оскаржуваних рішень, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч. 2 ст. 150 КАС України).

Отже, процесуальним законом встановлені виключні обставини, які можуть бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

Згідно з ч.4 ст.150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

За правилами ч.1 ст.151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з ч. 5 ст. 151 КАС України зупинення дії нормативно-правового акта як захід забезпечення позову допускається лише у разі очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.

З аналізу вказаних норм слідує, що при розгляді заяви про забезпечення позову суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити наявність хоча б однієї з передбачених ст. 150 КАС України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Більше того, оскільки у даній справі оскаржується саме нормативно-правовий акт органу місцевого самоврядування, тому відповідно до вимог ч.5 ст.151 КАС України суду необхідно встановити наявність очевидних ознак протиправності таких актів та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.

При розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: - розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; - забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; - наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; - імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; - необхідності у зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Фактично метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з Рекомендаціями №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Вжиття заходів забезпечення гарантує виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що забезпечення позову є не тільки гарантією виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, а й засобом запобігання порушення прав.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 оскаржуються рішення сільського голови та Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області, що стосуються добровільного об`єднання територіальних громад.

Відносини, що виникають у процесі добровільного об`єднання територіальних громад сіл, селищ, міст, а також добровільного приєднання до об`єднаних територіальних громад регулює Закон України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" від 05.02.2015 №157-VIII (далі - Закон №157-VIII).

Згідно з ст. 3 Закону №157-VIII суб`єктами добровільного об`єднання територіальних громад є суміжні територіальні громади сіл, селищ, міст. Об`єднана територіальна громада, адміністративним центром якої визначено місто, є міською територіальною громадою, центром якої визначено селище, - селищною, центром якої визначено село, - сільською.

Розділом II Закону №157-VIII визначено порядок добровільного об`єднання територіальних громад.

Наявність ознак протиправності рішень відповідача, на які посилається ОСОБА_1 у своїй заяві про забезпечення позову, дотримання вказаного порядку добровільного об`єднання територіальних громад може бути встановлена судом тільки на під час з`ясування фактичних обставин справи, оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, тобто за наслідками розгляду справи по суті.

Посилання заявника на відповідні норми чинного законодавства України щодо протиправності оскаржуваних рішень не може вважатись їхньою очевидною протиправністю.

Дослідивши додані до заяви та долучені до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку про відсутність очевидних ознак протиправності рішення Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 08.07.2019 №1251 "Про добровільне об`єднання територіальних громад" та розпорядження сільського голови Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 04.07.2019 № 31 "Про скликання позачергової тридцять сьомої сесії сьомого кликання".

Крім того, суд зазначає, що рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 у справі № 460/533/19, яким визнано протиправним та нечинним рішення Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області №1110 від 12.02.2019 "Про надання згоди на добровільне об`єднання територіальних громад та делегування представника до складу спільної робочої групи" - законної сили не набрало. Тобто, в силу вимог ч. 4 ст. 78 КАС України, не може бути застосовано, як підстава звільнення від доказування щодо протиправності та нечинності згадуваного рішення.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач зазначає про можливе звернення у майбутньому Рівненської обласної державної адміністрації до Центральної виборчої комісії України для прийняття рішення про призначення перших виборів депутатів новоствореної Білокриницької сільської ради та відповідного сільського голови.

Разом з тим, жодних доказів щодо підтвердження вказаних обставин заявником не надано. Тобто, фактично, на підтвердження необхідності забезпечення позову ОСОБА_1 покликається не на дійсні, існуючі обставини, які підтверджують існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а на гіпотетичні.

Таким чином, суд вважає, що в обґрунтування заяви про забезпечення позову заявником не надано суду доказів того, що до моменту ухвалення рішення в адміністративній справі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а захист цих прав, свобод або інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав, передбачених ч.2 ст. 150 КАС України.

Вжиття заходів та забезпечення позову шляхом заборони Городищенській сільській раді вчиняти будь-які дії щодо об`єднання територіальних громад не є співмірним з заявленими позовними вимогами та не узгоджується з метою застосування правового інституту забезпечення позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування заходів забезпечення адміністративного позову, а тому у задоволенні заяви слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну ухвалу суду складено 16 липня 2019 року.

Суддя Зозуля Д.П.