Справа № 545/755/19
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 р.Справа № 545/755/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Поліцейського роти № 1 БУПП в Полтавській області капрала поліції Абрамова Владислава Сергійовича на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 06.06.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Потетій А.Г., вул. Фрунзе, 154а, м. Полтава, Полтавська, 36008, повний текст складено 06.06.19 року по справі № 545/755/19

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейського роти № 1 БУПП в Полтавській області капрала поліції Абрамова Владислава Сергійовича третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України

про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Поліцейського роти №1 БУПП в Полтавські області капрала поліції Абрамова Владислава Сергійовича (далі по тексту - відповідач), третя особа - Департаменту патрульної поліції м. Полтава, в якому просив суд скасувати визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДП18 №579304 від 22.03.2019 року, якою на позивача накладено адміністративне стягнення по ч. 2 ст. 122 КУпАП в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень, закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

06.06.2019 року рішенням Полтавського районного суду Полтавської області адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено.

Постанову поліцейського роти №1 БУПП в Полтавській області ДПП капрала поліції Абрамова Владислава Сергійовича ДП18 №579304 від 22.03.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідальності та накладення адміністративного стягнення по ч. 2 ст. 122 КУпАП в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень визнано незаконною та скасовано.

Провадження по адміністративній справі - закрито, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог, провести розгляд справи без його участі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги зазначив, що наявним в матеріалах справи відеозаписом підтверджено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме: порушення п.8.7.3 ПДР України. Таким чином вважає правомірно винесеною постанову серії ДП18 №579304 від 22.03.2019 року, якою на позивача накладено адміністративне стягнення по ч. 2 ст. 122 КУпАП в розмірі 425 гривень. Зауважує, що невірно виставлений час на відоереєстраторі не створює підстав для скасування зазначеної постанови та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату слухання справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що постановою поліцейського роти №1 БУПП в Полтавській області ДПП капрала поліції Абрамова Владислава Сергійовича ДП18 №579304 від 22.03.2019 року на позивача накладено адміністративне стягнення по ч. 2 ст. 122 КУпАП в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять)гривень.

В постанові в справі про адміністративне правопорушення поліцейським зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN SHARAN DCF 658, 22.03.2019 року, о 13.00 год., на регульованому перехресті вул. Європейська та вул.Пушкіна, розпочав рух на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 ПДР.

Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання протиправною та скасування вищезазначеної постанови.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що співробітник поліції при складанні постанови не дотримався вимог ст. 258 КУпАП, оскільки зі змісту оскаржуваної постанови правопорушення позивачем вчинено о 13.00 год., 22.03.2019 року в той час як з наданого до суду відеозапису з відео реєстратора службового автомобіля поліцейських зафіксовано як автомобіль VOLKSWAGEN SHARAN DCF 658 на регульованому перехресті вул. Європейська та вул.Пушкіна, м.Полтава розпочинає рух на заборонений сигнал світлофора о 19год.04 хв. 22.03.2019 року. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що надані відповідачем як доказ по справі відеозапис з відеорєстратора не підтверджує факт вчинення позивачем правопорушення о 13год.00год.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

У відповідності до пп. е) п.8.7.3 ПДР України, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 ЗУ "Про Національну поліцію", наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них" та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року № 14/1 "Про порядок зберігання, використання відеозапису та відео реєстраторів патрульних" чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП визначає, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч.1 ч.2 ст. 218 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (частини перша, друга, третя і п`ята статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частина 3 ст. 13 ЗУ «Про Національну поліції» передбачає, що у складі поліції функціонує в тому числі патрульна поліція.

За ч.1 ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ДП18 №579304, 22.03.2019 року о 13.00 годині, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN SHARAN DCF 658, на регульованому перехресті вул. Європейська та вул.Пушкіна, розпочав рух на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 правил дорожнього руху України, внаслідок чого ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

При цьому, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП підтверджується відеозаписом наданим відповідачем з нагрудної камери (відеореєстратор) та з відео реєстратора службового автомобіля.

Так, з наданого до суду відеозапису з відео реєстратора службового автомобіля поліцейських зафіксовано як автомобіль VOLKSWAGEN SHARAN DCF 658 на регульованому перехресті вул. Європейська та вул.Пушкіна, м.Полтава розпочинає рух на заборонений сигнал світлофора.

Доводи апелянта про те, що він не порушував вимог дорожнього знаку п.8.7.3 ПДР України, колегія суддів відхиляє з огляду на те, що з наявного відеозапису вбачається, що позивачем було розпочато рух на червоний сигнал світлофора.

Більше того, в адміністративному позові позивачем також підтверджено, що ним, очікуючи дозволений сигнал світлофора, було розпочато рух на 2 метра вперед та через декілька секунд продовжено рух на дозволений сигнал світлофора.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що згідно оскаржуваної постанови, правопорушення позивачем вчинено о 13.00 год., 22.03.2019 року в той час як з наданого до суду відеозапису з відео реєстратора вбачається вчинення позивачем адміністративного правопорушення о 19 год. 04 хв. 22.03.2019 року. Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, наявним відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля повністю підтверджено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

При цьому, процедура розгляду справи після зупинки автомобіля фіксувалась на нагрудну камеру співробітника поліції із зазначеним початком часу о 13год. 06 хвилин.

Із зазначеного відеозапису з нагрудної камери вбачається, що інспектором роз`яснено причину зупинки позивача, а саме: на врегульованому перехресті вул. Європейська та вул.Пушкіна, м.Полтава здійснено рух на заборонений сигнал світлофора, роз`яснені ОСОБА_1 його права.

При цьому, поліцейським дотримана процедура розгляду справи, роз`яснені права та можливість надати пояснення, що підтверджується відеозаписом. З наданого відеозапису вбачається, що будь-якого упередження зі сторони поліцейського не було. Так, наявним відеозаписом підтверджується, що позивачу під час розгляду справи було роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 КУ, які йому були зрозумілі. Ніяких клопотань про залучення до участі у справі адвоката, оголошення перерви для надання можливості скористатися правовою допомогою та підготовкою до справи, позивач не заявляв. Спілкування поліцейського із позивачем зафіксовано в хронологічному порядку як і відбувались усі події.

Також вбачається, що позивач не заперечував факту вчинення ним зазначеного адміністративного правопорушення. Так, ОСОБА_1 пояснив, що має намір оскаржити дану постанову, оскільки не вчинив злосного правопорушення.

Наданий суду відеозапис з нагрудної камери є належним та допустимим доказом, узгоджується із іншими дослідженими доказами, зокрема, з відеозаписом реєстратора зі службового автомобіля співробітників поліції.

З огляду на зазначене, колегія суддів вказує на те, що невірно виставлений час на відеореєстраторі службового автомобіля є технічною помилкою та не може слугувати підставою для скасування правомірно прийнятої постанови про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Посилання позивача на те, що справу було розглянуто без складання протоколу на місці вчинення правопорушення, чим порушено процедуру розгляду справи, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право : знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову по справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У зазначених положенням Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас зазначені положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складання протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягався до адміністративної відповідальності.

Таким чином, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

У частинах 1, 2 статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці вчинення є вичерпними і може бути змінений лише законом.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 279, 280 Кодексу. ( рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року).

Законом України від 14.07.2015 року № 596-У11 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" внесені зміни до статті 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 07.12.2018 року по справі № 286/648/17.

Крім того, процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (далі по тексту Інструкція № 1395).

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції №1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (ч.2 п.1 розділу III Інструкції № 1395).

Як встановлено статтею 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Пунктом 9 розділу III Інструкції № 1395 встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки, заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Така, колегія суддів вказує на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідачем на місці зупинки автомобіля відповідає вищенаведеним нормам ч.4 ст.258 КУпАП та ч.2 п.1 розділу III Інструкції № 1395.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає доводи позивача про порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Отже, наявні в справі докази підтверджують фіксування початку руху транспортного засобу позивача на заборонений сигнал світлофора та, як наслідок, порушення позивачем вимог пункту п.8.7.3 Правил дорожнього руху.

З огляду на встановлені судом обставини, колегія суддів приходить до висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП, що повністю підтверджується наданими відповідачем до матеріалів справи доказами.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на зазначене, вимоги ч. 2 ст. 2 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що, у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 90 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Колегія суддів зазначає, що позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Натомість, відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правовірність оскаржуваної постанови, яка є предметом оскарження позивачем.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Поліцейського роти № 1 БУПП в Полтавській області капрала поліції Абрамова Владислава Сергійовича задовольнити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 06.06.2019 року по справі № 545/755/19 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Поліцейського роти № 1 БУПП в Полтавській області капрала поліції Абрамова Владислава Сергійовича третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)О.І. Сіренко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 17.07.2019 року