Справа № 826/12810/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

16 липня 2019 року м. Київ № 826/12810/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України про визнання відмови незаконною, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

08.08.2018 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України про:

- визнання відмови у виключенні квартири АДРЕСА_1 , з числа службових, - незаконною;

- зобов`язання виключити з числа службових квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив про необґрунтованість відмови Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України у виключенні квартири АДРЕСА_1 , з числа службових, оскільки ОСОБА_1 у власності житла не має, права на безоплатну приватизацію не використав.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.10.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

22.04.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача проти позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні з огляду на те, що відповідь Київського квартирно-експлуатаційного управління, оформлена листом від 03.07.2018 №303/25/4383, не можна розцінювати як рішення в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки лист фіксує певні обставини та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, не породжує певних правових наслідків, його висновки не мають обов`язкового характеру для позивача.

Окрім того, відповідач вказав на те, що позивачем не надано підтверджень, які б надавали підстави вважати, що відпала потреба в такому його використанні службового приміщення в розумінні пункту 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1998 №37 «Про службові жилі приміщення». А обов`язковими умовами для виключення квартир з числа службових є перебування військовослужбовців і осіб звільнених у запас або у відставку, на квартирному обліку в Збройних Силах України, вислуга на військовій службі не менше 20 років і відповідність займаного житла нормам законодавства, встановленим для даного населеного пункту, що буде підставою для зняття сім`ї військовослужбовця з квартирного обліку, як це передбачено Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міноборони від 30.11.2011 №737. А жила площа квартири, на постійне користування якою з наступною приватизацією претендує позивач, перевищує встановлену норму жилої площі на одну особу, визначену Житловим кодексом УРСР.

До того ж, відповідач зазначив, що у разі задоволення позовних вимог, фактично відбудеться втручання у дискреційні повноваження оборонного відомства.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Разом з тим, пунктом 2 частини першої статті 4 КАС України встановлено, що публічно-правовий спір - це спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Тобто, під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Як встановлено судом, предметом розгляду у цій справі є відмова Київського квартирно-експлуатаційного управління у виключенні квартири АДРЕСА_1 з числа службових та надання дозволу на приватизацію вказаної квартири, тобто фактично ОСОБА_1 звернувся із цим позовом з метою поновлення порушених, на його думку, прав на поліпшення житлових умов.

Органи державної влади можуть бути як суб`єктами приватних правовідносин, так і суб`єктами публічних правовідносин. Причому статус державних чи місцевих органів влади визначається виключно нормами публічного права, незалежно від того, які права - цивільні чи публічні вони мають намір реалізувати.

Суд зазначає, що у даній справі спір пов`язаний з реалізацією житлових прав особи, зокрема прав на поліпшення житлових умов тобто із цивільним правом, а тому Київське квартирно-експлуатаційне управління у таких відносинах владних управлінських функцій щодо позивача не здійснює. Права, за захистом яких звернувся до суду позивач, виникають із житлових правовідносин.

Спір про захист права конкретної фізичної особи на житло є не публічним, а приватноправовим. Держава, юридичні особи публічного права можуть бути учасниками цивільних відносин, а розгляд такого спору між ними проводиться за правилами цивільного судочинства.

У цьому випадку той факт, що відповідачем є Київське квартирно-експлуатаційне управління Міноборони не змінює правову природу спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на думку особи, рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і ці наслідки пов`язані поновленням порушеного права особи отримати житло, то такі спори відносяться до захисту цивільних (житлових) прав, незалежно від участі у справі суб`єктів владних повноважень як відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 у справі №488/1176/14-а.

Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

У порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов`язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання в належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі суб`єкта владних повноважень як відповідача.

Таким чином, спір, який розглядається, не має публічно-правового характеру та не відповідає нормативному визначенню адміністративної справи, а тому не належить до розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватися за нормами ЦПК України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною першою статті 239 КАС України передбачено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

На підставі викладеного, керуючись статтями 238, 239, 248 КАС України,

ухвалив:

Провадження у справі №826/12810/18 за позовом ОСОБА_1 до Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України про визнання відмови незаконною, зобов`язання вчинити певні дії, - закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293, 295- 297 цього ж Кодексу.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Чудак