Справа № 597/831/19
Суддя: Шевчук В. М.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 597/831/19
Провадження № 2-а/597/14/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2019 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

у складі: судді Шевчук В.М.

за участю секретаря судового засідання Николайчук З.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики Тернопільської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора першого батальйону четвертої роти УПП в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Іваника Романа Ярославовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

05.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до інспектора першого батальйону четвертої роти УПП в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Іваника Р.Я. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якій просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 117843 від 26.05.2019 року, винесену інспектором першого батальйону четвертої роти УПП в Тернопільській області лейтенантом поліції Іваником Романом Ярославовичем, про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження по справі закрити. В обґрунтування позову позивач зазначив, що він 26 травня 2019 року біля 11 години керував автомобілем Ауді 1,8 № НОМЕР_1 на 382 км 600м автодороги М19 Доманове-Ковель-Тереблече з смт.Товсте Заліщицького району Тернопільської області в напрямку м.Золочів Львівської області та був зупинений інспектором поліції, який звинуватив його у тому, що він рухався зі швидкістю 84 км/год. при допустимій швидкості 50 км/год., чим порушив п.12.9б ПДР. З винесеною постановою він не згідний, оскільки Правил дорожнього руху не порушував та 26.05.2019 року приблизно 11 години він на своєму автомобілі Ауді 1,8 № НОМЕР_1 рухався автодорогою Доманове-Ковель-Тереблече з смт.Товсте в м.Золочів з дозволеною швидкістю, стрілка спідометра автомобіля показувала 55-60 км/год., тобто перевищення не більше ніж на 20 км/год. Однак інспектор його слів до уваги не брав, наказав надати йому документи на автомобіль, посвідчення водія та страховий поліс. Перевіривши страховий поліс, поліцейський ОСОБА_1 , не зажадавши пояснень, клопотань або заяв від нього, направився у службовий автомобіль, приблизно через 7-10 хвилин повернувся, віддав документи на автомобіль, посвідчення водія та оголосив зміст оскаржуваної постанови, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді 255 гривень штрафу в дохід держави. Дана постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною та підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином та не повідомив суд про причини неявки.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 18.06.2019 року надавався строк для подання відповідачем відзиву на позов. Однак, відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов та будь-яких доказів в заперечення позову не подав.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення позивача, суд, всебічно перевіривши та оцінивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕАВ № 117843 про адміністративне правопорушення від 26 травня 2019 року про накладення на нього адміністративного штрафу в розмірі 255 гривень за порушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

26 травня 2019 року відповідачем винесено постанову серії ЕАВ № 117843 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень в дохід держави.

У постанові про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 117843, вказано, що позивач 26 травня 2019 року о 10 годині 54 хвилини, керуючи автомобілем Ауді 1,8 № НОМЕР_1 на 382км 600м автодороги М19 Доманове-Ковель-Тереблече керував транспортним засобом зі швидкістю 84 км/год. при допустимій 50 км/год., чим порушив п.12.9.б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Однак, в постанові відсутні будь-які докази, які б стверджували вину позивача, оскільки особа може бути притягнена до адміністративної відповідальності за наявності правопорушення, яке підтверджене фактичними даними: поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, показань технічних приладів та засобів фото- і відеоспостереження та іншими документами.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів за годину, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, зокрема, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. В силу ст.ст.245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення.

Виходячи з вище викладеного, суд вважає, що стороною відповідача не доведено належними й допустимими доказами, достатніми у їх взаємозв`язку, правомірності оскаржуваної постанови та наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Відповідачем не представлено відеозапис з реєстратора, де позивач порушив п.12.9.б Правил дорожнього руху України.

За таких обставин, суд вважає, що при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суб`єктом владних повноважень не дотримано вимог зазначених вище норм, що порушило законні права та інтереси позивача, в постанові про адміністративне правопорушення не наведено, на підставі яких доказів позивача визнано винним у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ст.286 ч.3 п.3 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи), скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд приходить до переконання, що у справі немає достатніх доказів, які б підтверджували вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому позов слід задовольнити, а постанову про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч.1 ст.122 КУпАП скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат по справі, суд враховує те, що позивач не поніс судових витрат, оскільки звільнений від сплати судового збору при поданні даної заяви до суду, відповідач теж не поніс судових витрат по даній справі, тому їх слід компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.9, 122 ч.1, 245, 247, 280, 284, Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.5, 9, 72, 75, 76, 77, 244-246, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, п.15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора першого батальйону четвертої роти УПП в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Іваника Романа Ярославовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Постанову серії ЕАВ № 117843 від 26.05.2019 року інспектора першого батальйону четвертої роти УПП в Тернопільській області лейтенанта полції Іваника Романа Ярославовича про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 255 гривень штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, скасувати і справу про адміністративне правопорушення закрити.

Судові витрати по справі компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя

В. М. Шевчук