Справа № 640/10127/19
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

09 липня 2019 року м. Київ № 640/10127/19

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Патратій О.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви

Міністерства екології та природних ресурсів України

до Державної регуляторної служби України

про скасування розпорядження №142 від 03.12.2018р.

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про скасування розпорядження №142 від 03.12.2018р.

Одночасно з позовом позивач заявив клопотання про поновлення адміністративного строку звернення до суду, яке мотивовано тим, що 22.02.2019р. позивач уже звертався з даною позовною заявою, проте ухвалою Окружного адміністративного суду від 28.02.2019р. № 640/3158/19 позовну заяву повернуто у зв`язку з відсутністю доказів повноважень представника на підписання позовної заяви

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2019р. суд визнав не поважними наведені позивачем причини пропуску трьохмісячного строку передбаченого ч.2 ст. 122 КАС України, а позовну заяву залишено без руху для надання позивачу строку для подання клопотання про поновлення пропущеного строку, де вказати інші підстави для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, з доданням відповідних доказів на їх підтвердження.

Зокрема, суд зазначив, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. Позивач оскаржує розпорядження № 142 від 03.12.2018р., при цьому, як зазначив сам позивач вперше з позовною заявою він звернувся 22.02.2019р., тобто в межах трьохмісячного строку. Судом встановлено, що ухвалою Окружного адміністративного суду від 28.02.2019р. № 640/3158/19 позовну заяву повернуто. Як вбачається з штампу вхідної кориспонденції позивача на копії вказаної ухвали, позивач її отримав 11.03.2019р. Проте повторно дану позовну заяву було надіслано до суду лише 03.06.2019р. Позивачем в клопотанні про поновлення пропущеного строку не вказано поважних причин що завадили йому повторно одразу подати позовну заяву після 11.03.2019р. Суд зазначає, що подання позовної заяви та її повернення призупиняє перебіг процесуального строку звернення до суду, а не розпочинає його відлік з початку.

04.07.2019р. позивачем на виконання вимог ухвали від 13.06.2019р. подано клопотання, де наведено інші підстави для поновлення пропущеного строку.

Зокрема, позивач, як на підставу поважності пропуску трьохмісячного строку вказує, що згідно ухвали Печерського районного суду м. Києва від 12.03.2019р. №757/12439/19-к слідчим групи слідчих, прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні 01994 надано дозвіл на проведення обшуку у кабінетах Міністерства екології та природних ресурсів України у тому числі № № 501 (відділ експертизи проектів нормативних актів), 502-503-504 (юридичний департамент), 505 (відділ нормативно-правового забезпечення). Того ж дня слідчими та прокурорами було проведено обшук у вказаних кабінетах (копія ухвали додається).

Крім того, у період з квітня по червень 2019 р. у відділі представництва інтересів міністерства у судових та правоохоронних органах Юридичного департаменту працювало здебільшого лише два представника, а з урахуванням відпусток та переведення працівників до інших відділів подекуди лише один представник (копії додаються).

З урахуванням проведеного обшуку у службових кабінетах міністерства внаслідок чого окремі документи, які в той час надійшли до Юридичного департаменту тимчасово було втрачено (в тому числі ухвала суду від 28.02.2019) та віднайдені лише в кінці травня на початку червня 2019 року, а також неукомплектованістю в повному обсязі відділу, який здійснює представництво інтересів Мінприроди у судових органах, ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.02.2019 №640/3158/19 (зареєстрована у Мінприроди 11.03.2019) потрапила до кінцевого виконавця та була ним відпрацьована шляхом подання повторного позову разом з клопотанням про поновлення тільки 03.06.2019.

Проте суд вважає неповажними такі підстави для поновлення пропущеного строку, з огляду на наступне.

Так, до поданого клопотання позивачем не додано доказів фактичного проведення обшуку в приміщенні Міністерства екології та природних ресурсів України згідно ухвали Печерського районного суду м. Києва від 12.03.2019р. №757/12439/19-к, а також вилучення в ході обшуку певних документів, у тому числі тих, що стосуються даної справи.

Також до клопотання про поновлення пропущеного строку не подано доказів відсутності у позивача документів необхідних для подання даної позовної заяви у період з березня по червень 2019 року.

Згідно статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Додаткового суд враховує, що Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним.

Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку на звернення до суду, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (Постанова Верховного Суду від 17.07.2018 року у справі №521/21851/16-а).

В даному випадку такі обставини позивачем не наведено.

Враховуючи вищевказане та те, що дотримання процесуальних строків є обов`язком сторін, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви відповідно до вимог частини 2 статті 123 КАС України.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву повернути позивачу.

2. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Патратій