Справа № 540/396/19
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/396/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Мельник О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду без фіксування засобами технічної фіксації адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про стягнення заборгованості по заробітній платі,

встановив:

01 березня 2019 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі), в якому просить стягнути з Головного управління ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі заборгованість із заробітної плати в сумі 49 682,80 грн.

Вказані вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 03.11.2009 по 15.12.2010 року він працював на посаді першого заступника начальника державної податкової інспекції у Генічеському районі Херсонської області. При цьому, позивач зазначає, що з довідки Пенсійного фонду України форми ОК-5 стало відомо, що за період з 15.12.2009 по 08.07.2010 року ДПІ у Генічеському районі Херсонської області не виплатило йому заробітну плату в загальній сумі 49 682,80 грн. Отже, посилаючись на те, що ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі є правонаступником усього майна, прав та обов`язків ДПІ у Генічеському районі Херсонської області, тому позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з вказаного відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 49 682,80 грн.

Ухвалою суду від 22.03.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 24 квітня 2019 р. о 15:00 год.

Ухвалою суду від 24.04.2019 р. продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання до 27.05.2019 р.

07.05.2019 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначає про необґрунтованість позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні з огляду на наступне. Зокрема, представник відповідача вказує на те, що у період часу з 15.12.2009 року по 08.07.2010 року, за який на думку позивача йому не виплачено заробітку плату, ОСОБА_1 фактично не працював на посаді заступника начальника ДПІ у Генічеському районі Херсонської області у зв`язку з винесенням 27.11.2009 р. наказу № 452-о про його звільнення. В подальшому, на підставі постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2010 року по справі № 2-а-144/10/2170 позивача поновлено на вказаній вище посаді та виплачено йому середній заробіток за час вимушеного прогулу, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Таким чином, за позицією відповідача, твердження позивача про невиплату йому заробітної плати за період з 15.12.2009 р. по 08.07.2010 р. не відповідає дійсності.

13.05.2019 року позивачем в електронній формі подано до суду заперечення на відзив, у якому зазначає, що твердження відповідача про виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2010 р. у справі № 2-а-144/10/2170 не відповідає дійсності. Зокрема, позивач зазначає, що в порушення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідачем за період з січня 2010 р. по червень 2010 р. включно не подавалися до органу Пенсійного фонду відомості про суми заробітної плати та сплачені страхові внески, в грудні 2009 р. подано звіт, в якому визначено 14 трудових днів, в липні подано звіт, в якому визначено 23 трудові дня. Вказані обставини, за позицією позивача, є підтвердженням невиплати йому заробітної плати за період з 15.12.2009 р. по 08.07.2010 р. та заборгованість становить 49 682,80 грн.

Ухвалою суду від 27.05.2019 року закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті, оголошено перерву в судовому засіданні до 26.06.2019 р.

26.06.2019 р. судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Дубровної В.А. на лікарняному, призначено розгляд справи на 04.07.2019 року.

В судове засідання 04.07.2019 року сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

При цьому, 02.07.2019 року позивачем через канцелярію суду подано заяву за вх. № 8461/19, якою розгляд даної справи, призначений на 04.07.2019 року, просить провести за його відсутності.

Крім того, 04.07.2019 року представником відповідача подано до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В судовому засіданні 04.07.2019 року складено та підписано вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши подані сторонами докази, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вказує наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, наказом Державної податкової адміністрації у Херсонській області від 03.11.2009 року № 409-о ОСОБА_1 було призначено в порядку переведення на посаду першого заступника начальника Державної податкової інспекції в Генічеському районі у Херсонській області, звільнивши його з посадив першого заступника начальника Генічеської міжрайонної державної податкової інспекції у Херсонській області.

Наказом голови Державної податкової адміністрації у Херсонській області від 27.11.2009 року № 452-о ОСОБА_1 звільнено з посади першого заступника начальника ДПІ у Генічеському районі з 14.12.2009 року у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, за п. 3 ст. 40КЗпП України.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2010 року по справі № 2-а-144/10/2170 визнано протиправним та скасовано наказ ДПА в Херсонській області від 27.11.2009 року № 452-а "Про звільнення ОСОБА_1 ", поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника ДПІ в Генічеському районі у Херсонській області, зобов`язано ДПА в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

На виконання вказаної постанови 09 липня 2010 року в.о. голови ДПА у Херсонській області видано наказ № 261-о "Про поновлення на посаді", яким скасовано наказ ДПА у Херсонській області від 27.11.09 № 452-о "Про звільнення ОСОБА_1 ", поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника державної податкової інспекції у Генічеському районі, наказано Державній податковій інспекції у Генічеському районі виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

15.07.2010 року ДПІ у Генічеському районі перераховано на картковий рахунок позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 11 500,00 грн., визначену після утримання обов`язкових зборів та платежів, що підтверджується копією платіжного доручення № 221 від 15.07.2010 року.

15.02.2019 року Головним Управління ПФУ у Херсонській області сформовано виписку форми ОК-5 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Індивідуальні відомості про застраховану особу) щодо ОСОБА_1 , яка містить наступну інформацію:

Грудень 2009 року: сума заробітку для нарахування пенсії - 2438,1 грн.; кількість трудових днів - 14; позначка про сплату страхових внесків - Так;

Січень 2010 року: сума заробітку для нарахування пенсії - 0,00 грн.; кількість трудових днів - 0; позначка про сплату страхових внесків - Ні;

Лютий 2010 року: сума заробітку для нарахування пенсії - 0,00 грн.; кількість трудових днів - 0; позначка про сплату страхових внесків - Ні;

Березень 2010 року: сума заробітку для нарахування пенсії - 0,00 грн.; кількість трудових днів - 0; позначка про сплату страхових внесків - Ні;

Квітень 2010 року: сума заробітку для нарахування пенсії - 0,00 грн.; кількість трудових днів - 0; позначка про сплату страхових внесків - Ні;

Травень 2010: сума заробітку для нарахування пенсії - 0,00 грн.; кількість трудових днів - 0; позначка про сплату страхових внесків - Ні;

Червень 2010 року: сума заробітку для нарахування пенсії - 0,00 грн.; кількість трудових днів - 0; позначка про сплату страхових внесків - Ні;

Липень 2010 року: сума заробітку для нарахування пенсії - 13 320,00 грн.; кількість трудових днів - 23; позначка про сплату страхових внесків - Так.

Вважаючи, що вказана виписка форми ОК-5 від 15.02.2019 року свідчить про не нарахування та невиплату ОСОБА_1 заробітної плати за період з 15.12.2009 по 08.07.2010 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.2011 року № 981 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" Державну податкову інспекцію у Генічеському районі реорганізовано у Генічеську міжрайонну державну податкову інспекцію Херсонської області, яка в подальшому згідно постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року № 229 "Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів" створено Генічеську ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області шляхом реорганізації Генічеської МДПІ Херсонської області, пунктом 3 якої визначено, що територіальні органи Міністерства доходів і зборів є правонаступниками територіальних органів Державної податкової служби.

Згідно з додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 р. № 311 "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби, та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України", Генічеську ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області реорганізовано шляхом приєднання до Генічеської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 р. № 296 "Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби" реорганізовано Генічеську ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області шляхом приєднання до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі є правонаступником усього майна, прав та обов`язків ДПС у Генічеському районі Херсонської області, а тому є належним відповідачем у даній справі.

Стаття 43 Конституції України гарантує кожному громадянину України право заробляти собі на життя працею та отримувати за це винагороду у вигляді заробітної плати, не нижчої від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до статті 94 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів. (ст. 98 КЗпП України)

Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. (ч. 1 ст. 115 КЗпП України)

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

У разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. (ч. 1 ст. 235 КЗпП України)

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. (ч. 2 ст. 235 КЗпП України)

Системний аналіз вказаних норм трудового законодавства дає суду підстави вважати, що законодавцем визначено два окремі поняття, які визначають гарантії працівника у сфері оплати праці, це "заробітна плата" та "середній заробіток за час вимушеного прогулу".

При цьому, якщо "заробітна плата" є виплатою постійного характеру і залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується, то "середній заробіток за час вимушеного прогулу" є разовою виплатою компенсаційного характеру, яка спрямована на захист працівника від протиправної діяльності роботодавця, в тому числі, у випадку незаконного звільнення.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 на підставі наказу голови ДПА у Херсонській області від 27.11.2009 року № 452-о позивач протягом спірного періоду з 15.12.2009 по 08.07.2010 року фактично не працював на посаді першого заступника начальника ДПІ у Генічеському районі Херсонської області

Натомість, на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2010 р. у справі № 2-а-144/10/2170, наказом в.о. голови ДПА у Херсонській області № 261-о від 09.07.2010 року "Про поновлення на посаді", серед іншого, поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника державної податкової інспекції у Генічеському районі та наказано ДПІ у Генічеському районі виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

На підтвердження факту виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідно до вказаного наказу в.о. голови ДПА у Херсонській області, відповідачем надано:

- розрахунок виплати середньої заробітної плати за період вимушеного прогулу з 15.12.2009 по 08.07.2010 року, згідно якого середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складала 101,19 грн., а тому сума середнього заробітку за сто тридцять дев`ять робочих днів становить 14 065,41 грн.;

- копію відомості на виплату грошей № 3 за липень 2010 року;

- копію розрахункового листка ОСОБА_1 за липень 2010 року;

- копію платіжного доручення № 221 від 15.07.2010 року, згідно якого 15.07.2010 року ДПІ у Генічеському районі перераховано на картковий рахунок позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 11 500,00 грн., визначену після утримання обов`язкових зборів та платежів.

В судовому засіданні 27.05.2019 року позивач підтвердив, що дійсно не працював у спірний період часу у зв`язку з незаконним його звільненням, а тому був поновлений на посаді постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2010 р., та отримав грошові кошти в сумі 11 500,00 грн., проте не знав, що це кошти саме за вимушений прогул за період 15.12.2009 по 08.07.2010 року. При цьому, позивач висловив свою позицію, що відповідач невірно обрахував розмір середньоденної заробітної плати позивача, а відтак, отримана ним сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу є меншою від тієї, яка повинна була бути йому нарахована та виплачена за його підрахунками.

Враховуючи зібрані судом під час розгляду даної справи докази, а також отримані пояснення позивача, суд дійшов висновку, що фактично ОСОБА_1 пов`язує порушення своїх прав з протиправними дії ДПІ у Генічеському районі щодо неповної виплати йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вчинені на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2010 р. по справі № 2-а-144/10/2170.

Разом з тим, суд зазначає, що статтею 383 КАС України передбачено, що особа - позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу. (ч. 6 ст. 383 КАС України)

Отже, вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень в адміністративних судах, в тому числі визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду в адміністративній справі, суд здійснює в окремому порядку, визначеному розділом ІV КАС України.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 1 ст. 47 КАС України, серед іншого, передбачено, що позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, суд вважає, що в межах розгляду даної справи суд позбавлений можливості вирішити спірні питання з урахуванням нового доводу позивача, який виник під час розгляду справи по суті.

Щодо посилання позивача на виписку з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5 від 15.02.2019 р., як доказ невиплати йому заробітної плати за спірний період, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від № 08.07.2010 року № 2464-VI (далі - Закон України № 2464), державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України № 2464).

Платниками єдиного внеску є, серед іншого, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами. (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України № 2464)

Відповідно до приписів ст. 12-1 Закону № 2464 Пенсійний фонд відповідно до покладених на нього завдань, формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру, здійснює заходи щодо надання інформації з Державного реєстру відповідно до цього Закону.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 року № 10-1 затверджено "Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування".

Відповідно до п. 1 розділу ІV вказаного Положення реєстр застрахованих осіб складається з облікових карток, які включають дані, визначені частиною третьою статті 20 Закону та частиною третьою статті 21 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

До облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, в тому числі, відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомога та компенсація, на які нараховано і з яких сплачено страхові внески), що подаються роботодавцями, - підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства. (п. 2 розділу ІV Положення № 10-1)

Відповідно до п. 6 розділу V Положення № 10-1 інформація з Реєстру застрахованих осіб формується та надається у формі, серед іншого, індивідуальних відомостей про застраховану особу - згідно з додатками 3 - 5 до цього Положення.

Додатком № 4 до Положення № 10-1 є Форма ОК-5 "Індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування".

Отже, системний аналіз вказаних приписів законодавства дає суду підстави вважати, що надана позивачем до матеріалів позовної заяви Форма ОК-5 "Індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування" від 15.02.2019 р. за своїм змістом містить подану роботодавцем інформацію про доходи працівника, з яких сплачено страхові внески.

Таким чином, Форма ОК-5 не може бути доказом на підтвердження наявності чи відсутності у особи заборгованості по заробітній платі, оскільки містить лише інформацію, надану роботодавцем на предмет відрахування страхових внесків.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на викладене суд вважає помилковим посилання позивача на отриману ним виписку з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Форми ОК-5, як на доказ невиплати йому заробітної плати, оскільки вказаний документ не є належним доказом у межах даних спірних правовідносин.

При цьому, суд зазначає, що питання про належне виконання ДПІ у Генічеському районі, правонаступником якого є ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі, обов`язків щодо перерахунку страхових внесків позивача та подання відповідної інформації не є предметом розгляду у даній справі.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено відсутність перед позивачем заборгованості по заробітній платі за спірний період, а позивачем не надано доказів на його спростування, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (місце знаходження 73026, м. Херсон, пр. Ушакова, 75, ) про стягнення заборгованості по заробітній платі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 14 липня 2019 р.

Суддя Дубровна В.А.

кат. 106030000