Справа № 420/339/19
Суддя: Цховребова М. Г
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/339/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Цховребова М.Г., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Сервіс Трейд» до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Сервіс Трейд» до Київської митниці ДФС, в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати:

- рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA 125000/2018/000205/1 від 27.11.2018 року;

- картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 125010/2018/00130 від 27.11.2018 року.

Ухвалами суду від 11.02.2019 року: відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; від 09.04.2019 року: продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

В судове засідання 29.05.2019 року сторони та/або їх представники не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду. (а.с.144-145)

29.05.2019 року представником позивача до суду подано заяву, вхід. № 19312/19, в якій останній просить продовжити розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження. (а.с.146)

24.04.2019 року від представника відповідача електронною поштою до суду надійшло клопотання, вхід. № ЕП/3126/19, в якому останній просить розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача. (а.с.124-125)

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ч. 3 ст. 194 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно змісту адміністративного позову та відповіді на відзив, позивач обґрунтовує заявлені вимоги із зазначенням таких фактичних обставин:

- між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Сервіс Трейд» та компанією «CORVIANA TRADING FZE» укладено Договір комісії № 02/10/18-ADL від 02.10.2018 року. Найменування та кількість товару, ціна, умови, вартість, строк, інші умови обумовлено сторонами в Дорученнях до зазначеного Договору. На виконання вимог зазначеного Договору на адресу ТОВ «Транс Сервіс Трейд» надійшов товар штучні квіти з пластмаси;

- 20.11.2018 року з метою декларування товару, ТОВ «Транс Сервіс Трейд» подало державному митному органу Київській митниці ДФС попередню митну декларацію ІМ 40 ЕЕ UA 125000/2018/961851. Також декларантом подано документи: Договір № 02/10/18-ADL від 02.10.2018 року, Доручення № 1 до Договору № 02/10/18-ADL, Коносамент № KTLSZ18100078 від 14.10.2018, проформа інвойс № 10/10/1- ADL від 10.10.2018 року, пакувальний лист № 10/10/1- ADL від 10.10.2018 року;

- митна вартість імпортованого товару штучні квіти з пластмаси була визначена згідно ч. 5 ст. 55 МК України шляхом проведення консультацій з митним органом. Під час консультацій декларанту були продемонстровані митні декларації оформлення жовтня 2018 року ідентичного товару (код товару ) та рекомендовано пристати до запропонованої митної вартості згідно оформлень за попередній період такого ж товару. Зокрема, оформлення за Декларацією № UA209200/2018/014484 відбулось за митною вартістю 3,13 $ за кг; оформлення за Декларацією UA20914/2018/0170713 відбулось за митною вартістю 2,77 $ за кг; оформлення за Декларацією № UA807190/2018/019735 відбулось за митною вартістю 3,13 $ за кг; оформлення за Декларацією № UA100010 /2018/152539 відбулось за митною вартістю 3,14 $ за кг; оформлення за Декларацією № UA500200/2018/009532 відбулось за митною вартістю 3,14 $ за кг;

- провівши консультацію та ознайомившись з зазначеними розмитненнями, декларант приступив на запропоновану митним органом митну вартість 3,14 $ за кг, незважаючи на фактурну вартість по контракту 1,50 $ за кг;

- 23.11.2018 року декларантом було подано ДЕ UA125010/2018/011154 з визначеною митною вартістю 3,14 $ за кг. Проте, 27.11.2018 державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста "Східний термінал" ОСОБА_1 А було неправомірно прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів № UA 125000/2018/000205/1, а головним державним інспектором Олексієнко Б.В. - Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA125010/2018/00130;

- у відповідності з ч. 7 ст. 55 МК України, задекларований товар був випущений у вільний обіг відповідачем за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною позивачем, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Випуск товару був оформлений ІМ 40 ДЕ UA125010/2018/011264 від 27.11.2018 року;

- 29.11.2018 року позивачем були надані документи на підтвердження заявленої митної вартості з проханням винести письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасувати рішення про коригування заявленої митної вартості № UA 125000/2018/000205/1 від 27.11.2018. До заяви додані Договір № 02/10/18-ADL від 02.10.2018 року та перераховані митні декларації, по яким було здійснене митне оформлення ідентичного товару за заявленою ціною;

- листом № 9684/2/10/70-19-47 від 11.12.2018 року, відповідач в порушення вимог чинного законодавства не знайшов підстав винести письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасувати рішення про коригування заявленої митної вартості UA 125000/2018/000205/1 від 27.11.2018 року;

- приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за шостим (резервним) методом, митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, та не навів жодних розрахунків, за якими митним органом було визначено таку вартість товару, а відповідно просто взято таку ціну з цінової бази митниці;

- оскаржуване рішення про визначення митної вартості товару митниця прийняла, не застосувавши жодного іншого методу, крім шостого (резервного), при цьому, не обґрунтувавши необхідності застосування саме цього методу та не зазначивши, які саме розбіжності містять документи, що підтверджують вартість ввезеного товару, та які були подані декларантом. Надані позивачем до митниці документи на підтвердження вартості товару не містять розбіжностей та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу;

- зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що відповідачем не враховано консультацій, які були проведені з декларантом, не враховані Декларація № UA209200/2018/014484, митне оформлення по якій відбулось за митною вартістю 3,13 $ за кг; оформлення за Декларацією UA20914 /2018/0170713 відбулось за митною вартістю 2,77 $ за кг; оформлення за Декларацією № UA807190/2018/019735 відбулось за митною вартістю 3,13 $ за кг; оформлення за Декларацією № UA100010 /2018/ 152539 відбулось за митною вартістю 3,14 $ за кг; оформлення за Декларацією № UA500200/2018/009532 відбулось за митною вартістю 3,14 $ за кг, тим самим порушені вимоги, передбачені Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598;

- в оскаржуваному рішенні твердження про відсутність документів, що підтверджують вартість страхування з огляду на умови поставки CIF (Одеса) спростовується правилами ІНКОТЕРМС 2010. Так, ціна за товар на умовах поставки CIF означає, що контрактна (інвойсова) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит та інших зборів, вартості доставки (фрахту) до порту призначення (без розвантаження в порту) та вартості страхування товару на користь покупця, згідно з правилами ІНКОТЕРМС 2010. Виходячи з вищезазначеного, покупець отримує вже застрахований товар і витрат на страхування не несе, отже відсутня можливість підтвердити або спростувати факт і вартість страхування, так як за страхування несе відповідальність продавець. Відповідно, фактурна (контрактна) вартість товару повністю співпадає з митною вартістю, інші складові митної вартості, зокрема, витрати на страхування до місця поставки, відсутні як такі. Також незрозуміло, чому інспектор не вимагає надання документів, що підтверджують вартість транспортування, хоча в оскаржуваному рішенні зазначає, що CIF складається з «вартості страхування та транспортування сплачені до»;

- твердження в оскаржуваному рішенні, що «відповідно до п. 1.1 зовнішньоекономічного контракту Комісіонер приймає на себе обов`язок по реалізації продукції і товарів Комітента на території України, експортованого в адресу Комісіонера. У свою чергу морський коносамент є ордерним, тобто кінцевий отримувач товару на момент відправлення є невідомим», протирічить самій суті ордерного коносамента, визначеного правилами міжнародних морських перевезень. Більш того, виготовлення коносаменту відбувалось після відвантаження товару, але до моменту визначення кінцевого отримувача;

- спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари було оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю, якщо відсутні інші законні підстави для витребовування додаткових документів, не може бути підставою для такого витребовування та відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості товарів за ціною контракту. Відомості з інформаційних баз даних Міндоходів мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб`єктів ЗЕД, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар;

- неподання позивачем всіх документів, які додатково витребувані Київською митницею ДФС, можуть бути підставою для визнання митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації;

- у поданих відповідачу для митного оформлення документах фактично не було ні розбіжностей, ні ознак підробки, а також вони містили всі відомості, що підтверджували числові значення ціни, що підлягає сплаті за поставлену продукцію, а означені відповідачем підстави ніяк не можна визначити як розбіжності, або відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів;

- розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте, не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів. Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить нормам законодавства.

Згідно змісту відзиву на позовну заяву, відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню із зазначенням таких фактичних обставин:

- 23.11.2018 року декларантом ТОВ «Транс Сервіс Трейд» було подано до митного оформлення електронну митну декларацію № 125000/2018/011154, якою було задекларовано митну вартість товару штучні квіти з пластмаси та документи, що підтверджують митну вартість товару згідно з переліком, вказаним у графі 44 даної декларації. За результатами розгляду наданих декларантом документів для підтвердження митної вартості товару, відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються було з`ясовано, що у наданих до митного оформлення документах були виявлені розбіжності та встановлено відсутність інформації щодо всіх складових митної вартості, а саме: відповідно до інформації зазначеної у митній декларації умовами поставки є СІF Одеса (вартість страхування та транспортування сплачені до). При цьому документів, що підтверджують вартість страхування декларантом не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 52 МКУ, якщо здійснювалось страхування декларант зобов`язаний надати документи, що підтверджують вартість страхування; відповідно до п. 1.1 зовнішньоекономічного контракту Комісіонер приймає на себе обов`язок по реалізації продукції і товарів Комітента на території України, експортованого в адресу Комісіонера. У свою чергу морський коносамент є ордерним, тобто кінцевий отримувач товару на момент відправлення є невідомим;

- на виконання ч. 2, 3 ст. 53 МКУ, електронним повідомленням, в рамках проведення консультацій, 27.11.2018 року о 9 год. 5 хв. митницею направлено вимогу про надання додаткових документів. Крім того, декларанта повідомлено, що він має право додатково надати за своїм бажанням інші документи для підтвердження заявленої митної вартості. На вимогу митного органу позивач жодних документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів в установлені строки не надав. Навпаки, листом від 27.11.2018 року, директор позивача просив винести рішення щодо митної вартості товару на підставі наявних документів, у зв`язку із неможливістю надання документів стосовно підтвердження митної вартості, зазначивши при цьому, що їх не існує. Відповідач безпідставно знехтував обов`язком, передбаченим п. 3 ч. 2 ст. 52 МК України, наслідком чого є залишення непідтвердженою заявленої ним же митної вартості, її числового розрахунку та обраного методу. Відповідно є достатні підстави для сумніву у правильності заявленої позивачем митної вартості товарів. Декларант відмовився надати будь-які додаткові документи. Відповідно митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товару № 12515000/2018/0000205/2 від 27.11.2018 року;

- підстави витребування додаткових документів були пояснені уповноваженій особі декларанта під час проведення консультацій, що підтверджує і сам директор товариства у своєму листі від 27.11.2018 б/н. При цьому, було витребувано лише ті документи, які дозволяли пояснити чи спростувати виявлені розбіжності, що підтверджується переліком витребуваних документів. До того ж, повідомлення про необхідність надання додаткових документів було надіслане уповноваженій особі директора о 09:05 27.11.2018, а вже увечері цього дня від такої особи надійшов лист, яким відмовлено у наданні додаткових документів. Надання відповіді у такий короткий термін доводить, що уповноважена особа декларанта навіть не намагалась надати додаткові документи та не з`ясовувала, чи є вони в наявності, чи зможе позивач надати їх у 10-денний термін, встановлений ч. 3 ст. 53 МК України. Незважаючи на формулювання, лист від 27.11.2018 б/н є відмовою у наданні додаткових документів відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 255 МК України, оскільки уповноважена декларантом особа просила прийняти рішення без врахування термінів, встановлених ч. 3 ст. 53 МК України;

- керуючись ч. 4 ст. 57 МК України, з декларантом позивача проведено процедуру консультації, що передує застосуванню другорядних методів та проводиться з метою визначення основи вартості, згідно із положенням ст.ст. 59, 60 МК України. Вимог з боку декларанта щодо проведення консультації в письмовому вигляді не було, а тому у спірному випадку консультація здійснювала в усному порядку, що відображено у графі 33 спірного Рішення про коригування митної вартості товарів, як того вимагає Порядок 598;

- як наслідок, було прийнято спірне Рішення про коригування митної вартості від 27.11.2018 року № UA 125000/2018/000205/1;

- декларант позивача та сам позивач не зверталися до Київської митниці ДФС задля отримання інформації, якщо її недостатньо отримано під час консультації чи зазначено у Рішенні щодо причин, за яких заявлена митним органом митна вартість не може бути визнана, в тому числі і про надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування, що свідчить про зрозумілість і достатність наведених причин невизнання заявленої митної вартості, що надавались під час консультації, а також містяться в графі 33 оскаржуваного Рішення про коригування митної вартості товарів;

- при виборі методу визначення митної вартості, відповідачем було застосовано резервний, оскільки: основний метод був не обраний, у зв`язку із тим, що у наданих декларантом до митного оформлення документах містилися розбіжності;

- у митного органу та декларанта була відсутня інформація щодо митного оформлення ідентичних товарів за ціною договору, що не давало змогу застосувати другорядний метод визначення митної вартості - за ціною договору щодо ідентичних товарів. Відсутня інформація у митного органу та декларанта щодо митних оформлень за ціною договору (контракту) щодо подібних (аналогічних) товарів. Другорядні методи на основі віднімання вартості та додавання вартості (обчислена вартість) не застосовуватись так як декларантом до митного оформлення не надавалась калькуляція ціни товару та не були документально підтверджені усі складові митної вартості;

- у Київської митниці ДФС наявне джерело інформації для застосування другорядного методу резервного, відповідно до ст. 62 МК України, наявної інформації в ЄАІС ДФС щодо митних оформлень товару «штучні квіти» на умовах поставки СІF відповідно до митної декларації від 02.11.2018 року № UA500060/2018/33567 (вартість згідно джерела інформації 4,132 $ за кг). Враховуючи наведене, застосування резервного методу в даному випадку повністю відповідає вимогам чинного законодавства з питань державної митної справи;

- щодо посилання позивача на документи, надані разом із листом від 29.11.2018 року, варто зазначити, що предметом судового оскарження є саме правомірність Рішення про коригування митної вартості від 27.11.2018 року № UA 125000/2018/000205/1, при цьому суд не має права досліджувати обставини, які стосуються митної вартості, але які не були предметом дослідження органу доходів та зборів при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів;

- жоден із наданих документів не дозволяв спростувати факт не включення позивачем до митної вартості витрат на транспортування, а отже не дозволяв визнати заявлену позивачем митну вартість, про що йому повідомлено відповідним листом;

- щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправним та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 125010/2018/00130 від 27.11.2018 року, то вона також не підлягає задоволенню, оскільки є похідною.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню повністю, з таких підстав.

Судом встановлено, що між позивачем, як Комісіонером, та компанією «CORVIANA TRADING FZE», як Комітентом, укладено договір комісії № 02/10/18-ADL у сфері зовнішньоекономічної діяльності від 02.10.2018 року (а.с.25-30), відповідно до якого, зокрема:

1.1. За цим договором Комісіонер приймає на себе обов`язок по реалізації продукції і товарів (далі - Товар) Комітента на території України, експортованого в адресу Комісіонера, від свого імені, але за рахунок Комітента. У свою чергу Комітент зобов`язується виплатити Комісіонеру винагороду за надану послугу.

1.2. По кожній партії товарів сторони складають додаткові угоди-Доручення, далі по тексту додаткову угоду, які є невід`ємною частиною цього договору.

2.1. Кількість, ціна і загальна вартість товару встановлюються в додаткових угодах доручення, які є невід`ємною частиною цього договору.

2.2. Товар поставляється на умовах, обумовлених в дорученні або в інвойсах, згідно з тлумаченням (ІНКОТЕРМС 2010).

3.5. Разом з Товарами Комітент повинен передати Комісіонеру наступні документи: коносамент; проформу інвойсу або інвойс; доручення; пакувальний лист.

4.1. Всі взаєморозрахунки за цим договором проводяться відповідно до додаткових угод.

02.10.2018 року позивачем, як Комісіонером, та компанією «CORVIANA TRADING FZE», як Комітентом, складено Доручення № 1 до договору комісії № 02/10/18-ADL від 02.10.2018 року (а.с.31), про наступне, зокрема:

1. Комісіонер за дорученням Комітента реалізує на території України Товар експортований на адресу Комісіонера, згідно нижченаведеного доручення: найменування товару штучні квіти (сток); кількість 9800,00 кг; ціна за одиницю 1,50; загальна сума 14700,00 $. Разом за дорученням передається товар на суму 14700,00 $

2. Винагорода Комісіонера по даній партії товару становить 700 доларів США, і включено у вартість даного товару.

3. Умови передачі товару: CIF Odessa.

4. Термін передачі товару: з 01.11.2018 р. по 30.11.2018 р.

20.11.2018 року позивачем подана попередня електронна митна декларація (Форма МД-2) № IM 40 EE UA125000/2018/961851. (а.с.17)

У вказаній митній декларації декларантом зазначено, зокрема:

- у графі 12 «Відомості про вартість»: 405377,61;

- у графі 20 «Умови поставки»: CIF UA ODESSA;

- у графі 33 «Код товару»: 67021000;

- у другому підрозділі графи 37 «Процедура»: ZZ00;

- у графі 42 «Ціна товару»: 14600,4000;

- у графі 44 «Додаткова інформація/Подані документи/Сертифікати і дозволи»:

0380 10/10/1-ADL 10.10.18

0705 KTLSZ18100078 14.10.18

m4317 02/10/18-ADL 02.10.18

- у графі 45 «Коригування»: 405377,61;

- у графі 46 «Статистична вартість»: 405,37761.

23.11.2018 року позивачем подано електронну митну декларацію (Форма МД-2) № ІМ 40 ДЕ UA125010/2018/011154. (а.с.15-16)

У вказаній митній декларації декларантом зазначено, зокрема:

- у графі 12 «Відомості про вартість»: 848010,00;

- у графі 20 «Умови поставки»: CIF UA ODESSA;

- у графі 33 «Код товару»: 67021000;

- у другому підрозділі графи 37 «Процедура»: ZZ00;

- у графі 40 «Загальна декларація/Попередній документ»:

1801/ UA125000/2018/961851 20/11/18/1;

- у графі 42 «Ціна товару»: 14600,4000;

- у графі 44 «Додаткова інформація/Подані документи/Сертифікати і дозволи»:

0380 10/10/1-ADL 10.10.18

0705 KTLSZ18100078 14.10.18

d0730 1522 20.11.18

0862 10/10/1-ADL 18.10.18

1701 Б/Н 22.11.18

m4100 02/10/18-ADL 02.10.18

9000 Акт зважування № РК-16954905 19.11.18

9000 Фізичний огляд товарів 23.11.18

9000 лист-відпр. 27.11.18

- у графі 45 «Коригування»: 848010,00;

- у графі 46 «Статистична вартість»: 848,01000;

- у графі «Подробиці розрахунків»:

020 84801,00 грн. 42416853

028 186562,20 грн. 42416853 [42416853]

Всього: 271363,20 грн.

27.11.2018 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA125000/2018/000205/1 (а.с.12-13) за ВМД UA125010/2018/011154 щодо товарів: штучні квіти з пластмаси, в асортименті, упаковано в БИГ БЕГІ різної форми та ваги обтягнуті сталевою проволокою, всього 9733,60 кг, країна виробництва CN, торговельна марка немає даних, виробник немає даних.

Згідно зі змістом цього рішення, зокрема:

- у графі 18 «Додаткова інформація/подані документи» зазначено:

1101 UA125010/2018/011154 23.11.2018

1701 Б/Н 22.11.2018

4317 02/10/18-ADL 02.10.2018

9000 Акт зважування № РК-16954905 19.11.2018;

- у графі 33 «Обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначено:

На виконання положень статей 52-55, 57, 58, 335 Митного кодексу України (далі - МК України), п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, за результатами опрацювання документів встановлено, що надані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Зокрема, за результатами опрацювання наданих до митного оформлення документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів за митною декларацією від 23.11.2018 № UA125010/2018/011154 встановлено, що документи містять розбіжності та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

1) відповідно до інформації зазначеної у МД умовами поставки є CIF Одеса (вартість страхування та транспортування сплачені до). При цьому документів, що підтверджують вартість страхування декларантом не надано;

2) відповідно до п. 1.1 зовнішньоекономічного контракту Комісіонер приймає на себе обов`язок по реалізації продукції і товарів (далі - Товар) Комітента на території України експортованого в адресу Комісіонера. У свою чергу морський коносамент є ордерним, тобто кінцевий отримувач товару на момент відправлення є невідомим.

З метою підтвердження числових складових митної вартості та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари від декларанта було витребувано відповідно до вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 53, ст. 57 МК України додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості згідно з переліком, викладеним у електронному повідомленні.

Декларант відмовився від надання додаткових документів.

Виходячи з вищевикладеного, декларантом не вжито заходів, встановлених ч. 2 ст. 52, ч. 3 ст. 53, ст. 58 МК України для підтвердження заявленої митної вартості та метод її визначення. У зв`язку із вищевикладеним, посадовою особою митниці проведено з декларантом процедуру консультації, відповідно до ч. 4 ст. 57 МК України. Отже, подані декларантом основні документи не містили належних, об`єктивних та достовірних відомостей про числові складові заявленої митної вартості, тому підтвердити заявлену митну вартість неможливо. Жодних вимог у порядку ч. 6 ст. 55 МК України від декларанта не надходило.

За результатами проведених консультацій встановлено, що другорядні методи визначення митної вартості 2а та 2б за ціною договору щодо ідентичних/подібних (аналогічних) товарів, відповідно до ст.ст. 59, 60 МК України неможливо застосувати через відсутність у митниці інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів саме за ціною договору, та відсутність інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних за характеристиками товарів, вироблених в тій же країні, що і спірний товар (ст. 61 МК України). При цьому, декларантом під час проведення з ним консультацій, такої інформації також не надано, що виключає можливість застосування вказаних методів.

Методи визначення митної вартості 2в та 2г на основі віднімання та додавання вартостей не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю у митниці відомостей про всі складові вартості виробництва товару та його доставки на митну територію України, що є необхідною умовою для використання таких методів. При цьому, за умовами ст.ст. 62, 63 МК України, така інформація надається декларантом або уповноваженою ним особою. До митного оформлення такої інформації надано не було. У митниці така інформація також відсутня. Під час проведення з декларантом консультацій, такої інформації не надано, а тому методи на основі віднімання чи додавання вартостей в даному випадку не можуть бути застосовані.

Натомість, у митного органу наявна інформація, що відповідає ч. 2 ст. 64 МК України та є підставою для застосування другорядного методу 2ґ резервного методу. Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано. Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару МД від 02.11.2018 року № UA500060/2018/33567 (згідно проведеного розрахунку 4,132 дол/кг).

Рішення винесено без урахування термінів, передбачених ст. 53 МК України. Декларант має право на випуск товарів у вільний обіг за умови надання гарантій, відповідно до розділу Х МК України. Декларант має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості товарів у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 МК України або до суду. Перелік вимог щодо подання додаткових документів, передбачених ст. 53 МК України, за умови надання яких митна вартість може бути визнана:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

5) копію митної декларації країни відправлення;

6) документи, що підтверджують вартість страхування.

Наголошуємо про право органу доходів та зборів щодо потреби в уточненні будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки, визначене статтею 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, яка є невід`ємною частиною Угоди про заснування Світової організації торгівлі.

Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA125010/2018/00130 від 27.11.2018 року (а.с.14) позивача повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, з таких причин: відповідно до вимог ст. 256 МКУ митний орган може відмовити у митному оформленні за наявності обґрунтованих обставин. Згідно ст. 51 МКУ митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Кодексу. В процесі митного оформлення було з`ясовано, що декларантом не подано документи для підтвердження митної вартості, згідно ст. 53 МКУ, чим порушено вимоги ст. 52 та ст. 53 МКУ. Митним органом було винесено Рішення про коригування митної вартості від 27.11.2018 року № UA125000/2018/000205/1.

Згідно зі змістом цієї картки відмови, позивачу відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України, поданих 23.11.2018 о 13 год. 50 хв. позивачем, а саме:

Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) 10/10/1-ADL 10.10.2018

Коносамент (Bill of lading) KTLSZ18100078 14.10.2018

Автотранспортна накладна (Road consignment note) 1522 20.11.2018

Декларація про походження товару (Declaration of origin)

10/10/1-ADL 18.10.2018

Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних

засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду,

що здійснюється при виконанні) Б/Н 22.11.2018

Зовнішньоекономічний договір (контракт) комісії з продажу

та/або придбання товарів через комісіонера-нерезидента

02/10/18-ADL 02.10.2018

Акт зважування № РК-16954905 19.11.2018

Фізичний огляд товарів 23.11.2018

Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів

UA125010.2018.011154 23.11.2018.

Також у картці відмови роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме: подання нової МД з дотриманням вимог винесеного рішення коригування митної вартості від 27.11.2018 № UA125000/2018/000205/1.

У листі № 29-11-7 від 29.11.2018 року (а.с.20-21) позивач просив відповідача винести письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасувати рішення про коригування заявленої митної вартості № UA 125000/2018/000205/1 від 27.11.2018 року, із наведенням таких підстав, зокрема:

- ТОВ «Транс Сервіс Трейд» на виконання своєї статутної мети займається зовнішньоекономічною діяльністю, зокрема митним оформленням товарів народного споживання.

Так, на виконання зовнішньоекономічного контракту № 02/10/18-АDL від 02.10.2018 року та з метою митного оформлення товару, 20.11.2018 року була подана ІМ 40 ЕЕ UA 125000/2018/961851.

Митна вартість імпортованого товару штучні квіти з пластмаси, була визначена згідно ч. 5 ст. 55 МК України шляхом проведення консультацій з митним органом. Під час консультацій декларанту були продемонстровані митні декларації оформлення жовтня цього року ідентичного товару (код товару ) та рекомендовано пристати до запропонованої митної вартості згідно оформлень за попередній період такого ж товару. Зокрема, оформлення за Декларацією № UА209200/2018/014484 відбулось за митною вартістю 3,13 $ за кг; оформлення за Декларацією № UА20914/2018/0170713 відбулось за митною вартістю 2,77 $ за кг; оформлення за Декларацією № UА807190/2018/019735 відбулось за митною вартістю 3,13 $ за кг; оформлення за Декларацією № UА100010/2018/152539 відбулось за митною вартістю 3,14 $ за кг; оформлення за Декларацією № UА500200/2018/009532 відбулось за митною вартістю 3,14 $ за кг.

Провівши консультацію та ознайомившись з зазначеними розмитненнями, декларант приступив на запропоновану митним органом митну вартість 3,14 $ за кг, незважаючи на фактурну вартість по контракту 1,50 $ за кг.

Було подано ДЕ UА125010/2018/011154 з визначеною митною вартістю 3,14 $ за кг.

Проте 27.11.2018 року державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста "Східний термінал" ОСОБА_2 було неправомірно прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UА 125000/2018/000205/1.

Своїм незаконним рішенням державний інспектор ОСОБА_2 грубо порушив законні права підприємства позивача, яке терпить із-за цього значні матеріальні збитки.

Згідно ч. 8 ст. 55 МК України, протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

На виконання зазначених вимог закону, позивач надає в копіях: Контракт № 02/10/18-АDL від 02.10.2018 року.

Окремо слід зазначити, що у Рішенні № UА125000/2018/000205/1 наявні недостовірні відомості:

- твердження про відсутність документів, що підтверджують вартість страхування з огляду на умови поставки СІF (Одеса) спростовується правилами ІНКОТЕРМС 2010. Так, ціна за товар на умовах поставки СІF означає, що контрактна (інвойсова) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит та інших зборів, вартості доставки (фрахту) до порту призначення (без розвантаження в порту) та вартості страхування товару на користь покупця, згідно з правилами ІНКОТЕРМС 2010. Виходячи з вищезазначеного, Покупець отримує вже застрахований товар і витрат на страхування не несе, отже відсутня можливість підтвердити або спростувати факт і вартість страхування, так як за страхування несе відповідальність продавець. Також незрозуміло, чому інспектор не вимагає надання документів, що підтверджують вартість транспортування, хоча в оскаржуваному рішенні зазначає, що CIF складається з «вартості страхування та транспортування сплачені до»;

- твердження, що «відповідно до п. 1.1 зовнішньоекономічного контракту Комісіонер приймає на себе обов`язок по реалізації продукції і товарів (далі - Товар) Комітента на території України, експортованого в адресу Комісіонера. У свою чергу морський коносамент є ордерним, тобто кінцевий отримувач товару на момент відправлення є невідомим», протирічить самій суті ордерного коносамента, визначеного правилами міжнародних морських перевезень. Більш того, виготовлення коносаменту відбувалось після відвантаження товару, але до моменту визначення кінцевого отримувача.

Зазначені порушення призвели до прийняття незаконного рішення.

Листом № 9684/2/10-70-19-47 від 11.12.2018 року (а.с.22-24) за результатами розгляду звернення від 29.11.2018 року № 29/11-7 (вх. Київської митниці ДФС від 06.12.2018 року № 19021/47) щодо перегляду рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 27.11.2018 року № UA125000/2018/000205/1, відповідач повідомив позивача, зокрема, що:

За результатами розгляду документів, які надавались декларантом ТОВ «Транс сервіс трейд» для підтвердження заявленої митної вартості товарів за митною декларацією від 23.11.2018 року № UA125010/2018/011154, а також, додаткових документів, поданих разом із зверненням, встановлено наступне.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих разом з митною декларацією документів встановлено, що документи містять розбіжності та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема:

1) відповідно до інформації зазначеної у МД умовами поставки є СІF Одеса (вартість страхування та транспортування сплачені до). При цьому документів, що підтверджують вартість страхування декларантом не надано;

2) відповідно до п. 1.1 зовнішньоекономічного контракту Комісіонер приймає на себе обов`язок по реалізації продукції і товарів (далі - Товар) Комітента на території України, експортованого в адресу Комісіонера. У свою чергу морський коносамент є ордерним, тобто кінцевий отримувач товару на момент відправлення є невідомим.

Декларант відмовився від подання будь-яких додаткових документів.

Враховуючи вищевикладене, надання неповної інформації про митну вартість товарів та не визначення її достовірно є підставою, яка унеможливлює застосування основного методу визначення митної вартості товару відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України.

З урахуванням вищевикладеного, митниця не вбачає підстав для визнання заявленої декларантом ТОВ "Транс Сервіс Трейд" митної вартості товарів та скасування зазначеного Рішення.

Не погоджуючись із вищезазначеними рішенням про коригування митної вартості товарів № UA125000/2018/000205/1 від 27.11.2018 року та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA125010/2018/00130 від 27.11.2018 року, позивач оскаржив їх у судовому порядку.

Судом також встановлено, що згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо позивача, ідентифікаційний код 42416853 (а.с.138-139), відповідно до якої, зокрема, керівник ОСОБА_3 (обмеження відсутні).

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем суду також надано копії, зокрема (а.с.32-34, 36, 128-135):

- коносаменту № KTLSZ18100078 від 14.10.2018 року;

- проформи-інвойсу № 10/10/1-ADL від 10.10.2018 року, відповідно до якого Комітент компанія «CORVIANA TRADING FZE» поставила Комісіонеру позивачу із Китаю за договором № 02/10/18-ADL від 02.10.2018 року товар штучні квіти (сток):

- одиниця виміру кг

- кількість 9733,60

- ціна 1,50 $

- загальна сума 14600,40 $

- умови доставки CIF ODESSA

- оплата протягом 90 днів після митної очистки вантажу;

- пакувального листа № 10/10/1-ADL 10.10.2018 року;

- Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо позивача від 08.11.2018 року, відповідно до якої, зокрема:

- ОСОБА_3 (обмеження відсутні) керівник;

- основний вид економічної діяльності: 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту;

- листа-відповіді Київської митниці ДФС № 1298/4/10-70-10-47 від 05.02.2019 року на адвокатський запит представника позивача від 25.01.2019 року № 25/01;

- митної декларації (Форма МД-2) № UA500010/2018/021482;

- витягу з ЄАІС (код товару ).

На доведення обставин, на яких ґрунтуються заперечення, відповідачем до суду також надано копії, зокрема (а.с.79-81, 90-99):

- актів про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 22.11.2018 року та 26.11.2018 року;

- документу «Результати зважування» РК 16954905;

- листа ТОВ «Українська Південна Зернова Компанія» (), вих. б/н від 27.11.2018 року, адресованого відповідачу, яким Київську митницю ДФС повідомлено, що окрім наданих документів згідно п. 2 ст. 53 МКУ на підтвердження заявленої митної вартості протягом 10 днів, надати документи не можемо з приводу того, що їх не існує, і просимо прийняти рішення на підставі наявних документів. Зазначений лист підписаний директором ОСОБА_4 та скріплений печаткою ТОВ «Українська Південна Зернова Компанія» ();

- акту про проведення фізичного огляду товарів та інших предметів від 23.11.2018 року;

- скріншоту сторінок про надіслання електронною поштою повідомлень декларанту:

- користувачу ОСОБА_5 23.11.2018 року: о 14:06 щодо митного огляду 23.11.2018; о 14:12 щодо подання оригіналів документів, зазначених у митній декларації або засвідчених копій;

- користувачу ОСОБА_6 : 26.11.2018 року о 16:35 щодо надання електронної копії зовнішньоекономічного контракту; 27.11.2018 року о 09:05 повідомлення, у якому зазначено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару, повідомлення направлене також на виконання вимог ст. 57 МК України; 27.11.2018 року о 12:56 надіслано рішення про коригування митної вартості;

- скріншоту сторінки ЄАІС ДФС щодо митного оформлення товару «штучні квіти» на умовах поставки СІF відповідно до митної декларації від 02.11.2018 року № UA500060/2018/33567 (вартість згідно джерела інформації 4,132 $ за кг).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): Митним кодексом України від 13.03.2012 року № 4495-VI (далі МК України), Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі ПК України).

Відповідно до п.п. 23, 24, 29 ч. 1 ст. 4 МК України у цьому Кодексі наведені нижче терміни і поняття вживаються в такому значенні:

митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення;

митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку;

митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно з ч. 2 ст. 318 МК України митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 МК України митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на органи доходів і зборів.

Відповідно до ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Частиною 1 статті 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 7 ст. 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до ч.ч. 5, 6, 8 ст. 55 МК України декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Частиною 1 статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.ч. 2 , 3 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно з ч. 1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. (ч. 1 ст. 256 МК України)

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження. (ч. 2 ст. 256 МК України)

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно з ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Відповідно до ст. 320 МК України форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками. Не допускаються визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю.

Форми та обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи та міжнародних договорів України, укладених відповідно до закону, після завершення митного оформлення, визначаються в порядку, встановленому цим Кодексом. На вимогу власника товарів, щодо яких визначено форму та обсяг митного контролю, або уповноваженої ним особи органи доходів і зборів зобов`язані письмово повідомити про це протягом години, якщо інший строк повідомлення не визначено цим Кодексом.

Якщо за результатами застосування системи управління ризиками не визначено необхідності проведення митного огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митне оформлення та випуск цих товарів, транспортних засобів за рішенням митниці (митного посту) можуть бути здійснені без пред`явлення зазначених товарів, транспортних засобів митниці (митному посту) або з пред`явленням, але без проведення їх митного огляду.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 334 МК України органи доходів і зборів вимагають від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою цим Кодексом покладено на органи доходів і зборів, тільки ті документи та відомості, які необхідні для здійснення митного контролю та встановлені цим Кодексом.

Особи, зазначені у частині першій цієї статті, зобов`язані надавати органам доходів і зборів документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, в усній, письмовій та/або електронній формі.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 335 МК України під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі такі документи та відомості:

при перевезенні водним транспортом:

а) генеральна декларація, що містить, зокрема, найменування та опис судна, відомості про його реєстрацію та національну належність, прізвище капітана, прізвище та адресу суднового агента;

б) декларація про вантаж, яка містить, зокрема, відомості про найменування портів відправки, портів заходу судна, завантаження та вивантаження товарів, першого порту відправки товарів, порту вивантаження товарів, що залишаються на борту, перелік коносаментів або інших документів, що підтверджують наявність та зміст договору морського (річкового) перевезення, кількість вантажних місць товару, опис та вид упаковки товарів, які підлягають вивантаженню у даному порту;

в) декларація про припаси (суднові припаси), яка містить, зокрема, відомості про найменування суднових припасів, що є в наявності на судні, та їх кількість;

г) декларація про особисті речі екіпажу судна;

ґ) суднова роль, що містить відомості про кількість і склад членів екіпажу під час прибуття і відправлення судна, зокрема, прізвища, імена, громадянство, звання або посаду, дату і місце народження, вид і номер документа, що посвідчує особу;

д) список пасажирів, що містить відомості про пасажирів під час прибуття і відправлення судна, зокрема, кількість пасажирів на судні, прізвища, імена, громадянство, дату і місце народження, порти посадки і висадки;

е) визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності);

є) транспортні (перевізні) документи на товари (за наявності), які містять, зокрема, відомості про загальну кількість товарів, кількість вантажних місць, найменування товарів, вид упаковки;

ж) комерційні документи (за наявності) на товари та відомості про розміщення товарів на борту судна;

з) відомості про наявність (відсутність) на борту судна товарів, ввезення яких на митну територію України заборонено або обмежено, включаючи валютні цінності, наявні у членів екіпажу, лікарські засоби, до складу яких входять наркотичні, сильнодіючі засоби, психотропні та отруйні речовини;

и) відомості про наявність (відсутність) на борту судна небезпечних товарів, зброї, боєприпасів.

Незалежно від виду транспорту, яким здійснюється переміщення товарів, під час прибуття товарів у пункт пропуску через державний кордон України надаються документи (відомості) або їх реквізити, у тому числі засобами інформаційних технологій (або у вигляді електронного документа), які підтверджують дотримання заборон та/або обмежень згідно із законами України щодо пропуску товарів через митний кордон України, крім тих, що необхідні виключно для поміщення товарів у митний режим.

Якщо цим Кодексом та іншими законами України передбачено надання таких документів (відомостей) органам доходів і зборів державними органами, установами та організаціями, уповноваженими на здійснення дозвільних або контрольних функцій щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, у формі електронних документів, засвідчених електронним цифровим підписом, через єдиний державний інформаційний веб-портал "Єдине вікно для міжнародної торгівлі", органам доходів і зборів забороняється вимагати надання таких документів (відомостей) декларантом, уповноваженою ним особою, перевізником чи іншою заінтересованою особою.

Згідно з ч. 3 ст. 335 МК України разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про:

1) документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами;

3) транспортні (перевізні) документи;

4) комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію;

5) у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності;

6) документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень);

7) у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару;

8) у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів;

9) у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму;

10) у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів;

11) у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 335 МК України під час надання органу доходів і зборів попереднього повідомлення про намір здійснити переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України органу доходів і зборів надаються такі документи та/або відомості, у тому числі засобами інформаційних технологій:

1) для ввезення товарів на митну територію України:

а) заява встановленої форми про намір здійснити ввезення товарів на митну територію України (попереднє повідомлення або попередня митна декларація);

б) відомості про найменування, обсяг (кількість) та вартість товарів, які планується ввезти на митну територію України;

в) вид транспорту, яким планується здійснити ввезення товарів на митну територію України;

г) назва пункту пропуску через державний кордон України (органу доходів і зборів), через який планується ввезення товарів;

ґ) відомості про документи, що підтверджують дотримання встановлених відповідно до закону заборон та/або обмежень щодо пропуску товарів через митний кордон України;

2) для вивезення товарів з митної території України - митна декларація на товари або супровідні документи на товари у випадках, встановлених цим Кодексом, які подаються органу доходів і зборів для митного контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 МК України митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на органи доходів і зборів.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

В частині 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та встановлених судом обставин, а саме:

1. Згідно з вищенаведеним змістом оскарженого рішення про коригування митної вартості товарів № UA125000/2018/000205/1 від 27.11.2018 року, його прийнято відповідачем з тих підстав, що за результатами опрацювання наданих до митного оформлення документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів за митною декларацією від 23.11.2018 № UA125010/2018/011154 встановлено, що документи містять розбіжності та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

1) відповідно до інформації зазначеної у МД умовами поставки є CIF Одеса (вартість страхування та транспортування сплачені до). При цьому документів, що підтверджують вартість страхування декларантом не надано;

2) відповідно до п. 1.1 зовнішньоекономічного контракту Комісіонер приймає на себе обов`язок по реалізації продукції і товарів (далі - Товар) Комітента на території України експортованого в адресу Комісіонера. У свою чергу морський коносамент є ордерним, тобто кінцевий отримувач товару на момент відправлення є невідомим.

Проте, по-перше, щодо посилання відповідача на ненадання документів, що підтверджують вартість страхування декларантом, слід зазначити таке.

Відповідно до умов поставки CIF Інкотермс 2010, за якими постачався товар позивачу за договором комісії № 02/10/18-ADL у сфері зовнішньоекономічної діяльності від 02.10.2018 року, оплата видатків на транспортування товару до місця призначення та страхування товару є обов`язком продавця. Витрати щодо транспортування та страхування товару здійснено продавцем і додатково декларантом не сплачувалися. Крім того, договором не передбачено надання документів зі страхування товару покупцю. Правила Інкотермс 2010 також не передбачають обов`язкового надання покупцю (декларанту) документів щодо страхування товару, а лише на його вимогу (такої вимоги не було). Надання вказаних документів митним органам України не передбачено також і міжнародними документами з митної справи.

При цьому слід зазначити, що жодних зауважень щодо наданих декларантом документів та/або ненадання документів, що підтверджують транспортування, відповідачем не зазначено.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постанові Верховного Суду від 11 червня 2019 року по справі № 821/408/18 (адміністративне провадження № К/9901/64036/18).

По-друге, щодо посилання відповідача на те, що: відповідно до п. 1.1 зовнішньоекономічного контракту Комісіонер приймає на себе обов`язок по реалізації продукції і товарів Комітента на території України експортованого в адресу Комісіонера; у свою чергу морський коносамент є ордерним, тобто кінцевий отримувач товару на момент відправлення є невідомим, слід зазначити таке.

Ні в оскарженому рішенні, ні у відзиві на позов не наведено обґрунтування, тобто не зазначено фактичних та правових підстав, з яких відповідач вважає, що встановлення таких обставин, а саме: «кінцевий отримувач товару на момент відправлення є невідомим», впливає на встановлення митної вартості товарів.

З встановленого вбачається відсутність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом позивачем відомостей.

2. Також згідно з вищенаведеним змістом оскарженого рішення про коригування митної вартості товарів № UA125000/2018/000205/1 від 27.11.2018 року, його прийнято відповідачем з тих підстав, що:

- з метою підтвердження числових складових митної вартості та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари від декларанта було витребувано відповідно до вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 53, ст. 57 МК України додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості згідно з переліком, викладеним у електронному повідомленні;

- декларант відмовився від надання додаткових документів.

У відзиві на позов щодо зазначених обставин відповідачем вказано, зокрема:

- на виконання ч. 2, 3 ст. 53 МКУ, електронним повідомленням, в рамках проведення консультацій, 27.11.2018 року о 9 год. 5 хв. митницею направлено вимогу про надання додаткових документів. Крім того, декларанта повідомлено, що він має право додатково надати за своїм бажанням інші документи для підтвердження заявленої митної вартості. На вимогу митного органу позивач жодних документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів в установлені строки не надав. Навпаки, листом від 27.11.2018 року, директор позивача просив винести рішення щодо митної вартості товару на підставі наявних документів, у зв`язку із неможливістю надання документів стосовно підтвердження митної вартості, зазначивши при цьому, що їх не існує. Декларант відмовився надати будь-які додаткові документи;

- повідомлення про необхідність надання додаткових документів було надіслане уповноваженій особі директора о 09:05 27.11.2018, а вже увечері цього дня від такої особи надійшов лист, яким відмовлено у наданні додаткових документів. Надання відповіді у такий короткий термін доводить, що уповноважена особа декларанта навіть не намагалась надати додаткові документи та не з`ясовувала, чи є вони в наявності, чи зможе позивач надати їх у 10-денний термін, встановлений ч. 3 ст. 53 МК України. Незважаючи на формулювання, лист від 27.11.2018 б/н є відмовою у наданні додаткових документів відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 255 МК України, оскільки уповноважена декларантом особа просила прийняти рішення без врахування термінів, встановлених ч. 3 ст. 53 МК України.

В якості доказів на доведення зазначених обставин відповідачем суду надані копії:

- листа ТОВ «Українська Південна Зернова Компанія» (), вих. б/н від 27.11.2018 року, адресованого відповідачу, яким Київську митницю ДФС повідомлено, що окрім наданих документів згідно п. 2 ст. 53 МКУ на підтвердження заявленої митної вартості протягом 10 днів, надати документи не можемо з приводу того, що їх не існує, і просимо прийняти рішення на підставі наявних документів. Зазначений лист підписаний директором ОСОБА_4 та скріплений печаткою ТОВ «Українська Південна Зернова Компанія» ();

- скріншоту сторінок про надіслання електронною поштою повідомлень декларанту, користувачу ОСОБА_6 : 26.11.2018 року о 16:35 щодо надання електронної копії зовнішньоекономічного контракту; 27.11.2018 року о 09:05 повідомлення, у якому зазначено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару, повідомлення направлене також на виконання вимог ст. 57 МК України; 27.11.2018 року о 12:56 надіслано рішення про коригування митної вартості.

З встановленого вбачається, по-перше, що лист, який відповідач вважає відмовою у наданні додаткових документів поданий не позивачем, а іншою юридичною особоюТОВ «Українська Південна Зернова Компанія» (), підписаний директором ОСОБА_4 та скріплений печаткою ТОВ «Українська Південна Зернова Компанія» ().

По-друге, відповідачем зазначено, що лист-відмова у наданні додаткових документів надійшов до відповідача увечері 27.11.2018 року. При цьому, згідно з наведеними, наданими відповідачем документами, рішення про коригування митної вартості надіслано 27.11.2018 року о 12:56, - тобто, до отримання листа від позивача.

При цьому також, жодних доводів та/або доказів на їх підтвердження щодо відношення осіб: ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , до юридичної особи позивача у спірних правовідносинах відповідачем не наведено та/або не надано.

3. Також згідно з вищенаведеним змістом оскарженого рішення про коригування митної вартості товарів № UA125000/2018/000205/1 від 27.11.2018 року, його прийнято відповідачем з тих підстав, що:

Виходячи з вищевикладеного, декларантом не вжито заходів, встановлених ч. 2 ст. 52, ч. 3 ст. 53, ст. 58 МК України для підтвердження заявленої митної вартості та метод її визначення. У зв`язку із вищевикладеним, посадовою особою митниці проведено з декларантом процедуру консультації, відповідно до ч. 4 ст. 57 МК України. Отже, подані декларантом основні документи не містили належних, об`єктивних та достовірних відомостей про числові складові заявленої митної вартості, тому підтвердити заявлену митну вартість неможливо. Жодних вимог у порядку ч. 6 ст. 55 МК України від декларанта не надходило.

За результатами проведених консультацій встановлено, що другорядні методи визначення митної вартості 2а та 2б за ціною договору щодо ідентичних/подібних (аналогічних) товарів, відповідно до ст.ст. 59, 60 МК України неможливо застосувати через відсутність у митниці інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів саме за ціною договору, та відсутність інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних за характеристиками товарів, вироблених в тій же країні, що і спірний товар (ст. 61 МК України). При цьому, декларантом під час проведення з ним консультацій, такої інформації також не надано, що виключає можливість застосування вказаних методів.

Методи визначення митної вартості 2в та 2г на основі віднімання та додавання вартостей не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю у митниці відомостей про всі складові вартості виробництва товару та його доставки на митну територію України, що є необхідною умовою для використання таких методів. При цьому, за умовами ст.ст. 62, 63 МК України, така інформація надається декларантом або уповноваженою ним особою. До митного оформлення такої інформації надано не було. У митниці така інформація також відсутня. Під час проведення з декларантом консультацій, такої інформації не надано, а тому методи на основі віднімання чи додавання вартостей в даному випадку не можуть бути застосовані.

Натомість, у митного органу наявна інформація, що відповідає ч. 2 ст. 64 МК України та є підставою для застосування другорядного методу 2ґ резервного методу. Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано. Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару МД від 02.11.2018 року № UA500060/2018/33567 (згідно проведеного розрахунку 4,132 дол/кг).

Рішення винесено без урахування термінів, передбачених ст. 53 МК України. Декларант має право на випуск товарів у вільний обіг за умови надання гарантій, відповідно до розділу Х МК України. Декларант має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості товарів у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 МК України або до суду. Перелік вимог щодо подання додаткових документів, передбачених ст. 53 МК України, за умови надання яких митна вартість може бути визнана:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

5) копію митної декларації країни відправлення;

6) документи, що підтверджують вартість страхування.

Наголошуємо про право органу доходів та зборів щодо потреби в уточненні будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки, визначене статтею 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, яка є невід`ємною частиною Угоди про заснування Світової організації торгівлі.

Проте, аналіз вищенаведених норм законодавства, яке регулює спірні правовідносини, дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Підстави для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачені частиною другою статті 58 Митного кодексу України.

Так, відповідно до вищевказаної норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Судом встановлено, що позивачем надано всі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, які містять складові вартості товару, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товару, та не містять неточностей чи розбіжностей.

Натомість, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що надані документи, на думку контролюючого органу не підтверджували вартості, так як містили розбіжності, суд відхиляє, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи первинними документами, які були надані відповідачу під час проведення митних процедур.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постановах Верховного Суду від 5 березня 2019 року по справі № 815/5852/17 (адміністративне провадження № К/9901/53436/18), від 2 квітня 2019 року по справі № 809/784/16 (адміністративне провадження № К/9901/17149/18).

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваних рішень, з дотриманням вимог абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем суду не наведено та не надано.

При цьому слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.), відповідно

суд дійшов висновків, що:

- на виконання вимог ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України відповідачем не доведені обставини, на яких ґрунтуються його заперечення проти позовних вимог та правомірність оскаржених рішень. Позиція відповідача зі спірних питань є помилковою, такою, що не відповідає положенням законодавства України, яке регулює спірні правовідносини та/або фактичним обставинам справи;

- оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів № UA 125000/2018/000205/1 від 27.11.2018 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці ДФС № UA 125010/2018/00130 від 27.11.2018 року прийняті відповідачем: не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів інших осіб і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, відповідно, вони є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позовної заяви додано квитанцію № 0.0..1 від 04.02.2019 року щодо сплати судового збору за подання даного позову в сумі 5940,20 грн. (а.с.43)

Відповідно, стягненню з Київської митниці ДФС за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Сервіс Трейд» підлягає сума судового збору в розмірі 5940,20 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот сорок гривень двадцять копійок).

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Сервіс Трейд» (місцезнаходження: просп. Небесної сотні, 47/3, м. Одеса, 65114, ідентифікаційний код юридичної особи: 42416853) до Київської митниці ДФС (місцезнаходження: м. Бориспіль, Київська область, 08307, ідентифікаційний код юридичної особи: 39470947) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA 125000/2018/000205/1 від 27.11.2018 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці ДФС № UA 125010/2018/00130 від 27.11.2018 року.

Стягнути з Київської митниці ДФС за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Сервіс Трейд» суму судового збору в розмірі 5940,20 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот сорок гривень двадцять копійок).

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Г. Цховребова

.