Справа № 160/2349/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2019 року Справа № 160/2349/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.
за участі секретаря судового засідання Стогній К.В.,
за участі: представника позивача: представника відповідача: Балюри А.С. Якимова Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Головного управління Дежпраці у Дніпропетровській області про визнання незаконними та скасування постанов, припису, -
У березні 2019 року Первинна профспілкова організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі - ППЩ НВФ ПАТ «АМКР») звернулася до суду із позовною заявою до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якій просила суд:
визнати протиправними та скасувати:
- постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН2216/263/АВ/ІП-ФС/16 від 03.01.2019р., згідно з якою на позивача накладено штрафу сумі 3723,00 грн.;
- припис про усунення виявлених порушень №ДН2216/236/АВ/П від 13.12.2018року, винесений головним державним інспектором Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Харченко Маргаритою Броніславівною.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач, здійснивши перевірку профспілки, вийшов за межі повноважень, визначених законом. Інспектором праці було складено протокол про адміністративне правопорушення № ДН2216/263/АВ/П/ПТ від 13.12.2018 р. стосовно виконуючого обов`язки голови позивача - ОСОБА_1 та про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення вимог ч. 3 ст. 24, ч. 1 ст. 116, ч. 1 ст. 117 КЗпП України, постанови КМУ від 17.06.2015 № 413 та п. 2.5 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників». За результатами розгляду вказаного протоколу про адміністративне правопорушення Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу 14.02.2019 р. у справі № 210/113/19 була винесена постанова, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП відносно ОСОБА_1 було закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Дана постанова не оскаржена та набрала законної сили 26.02.2019 р. Згідно вказаної постанови суду, було встановлено відсутність вини ОСОБА_1 , як посадової особи позивача у вищезазначених порушеннях, а також встановлено, що остаточний несвоєчасний розрахунок з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при їх звільненні був проведений з вини самого ОСОБА_2 , який своїми діями після звільнення заблокував поточні розрахунки в банку, в тому числі й платежів з виплаті йому остаточною розрахунку при звільненні. Що стосується порушення, зазначеного в приписі в пункті 2 стосовно відсутності підпису в особистій картці форми П-2 в ознайомленні працівників з інформацією, то поза увагою перевіряючого залишені пояснення про те, що ознайомлення в особистих картках ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про надання відпустки та про призначення їх на посади повинно було відбуватися в той період, коли ОСОБА_2 був головою профспілки і саме на нього покладався цей обов`язок. Отже, вина позивача в порушеннях ч. 3 ст. 24, ч. 1 ст. 116, ч. 1 ст. 117 КЗпП України, постанови КМУ від 17.06.2015 № 413 та п. 2.5 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників» відсутня, а тому підстави для відповідальності у вигляді штрафу за постановами № 15, № 16 відсутні. При винесенні оскаржуваних постанов № 15, № 16 Відповідачем не були дотримані вимоги п. 11 ст. 7 Закону № 877, відповідно до якої у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються. Враховуючи те, що порушення, зазначені в приписі були самостійно усунуті позивачем ще до початку перевірки, є всі підстави вважати, що припис був виконаний, а тому, у розумінні п. 11 ст. 7 Закону № 877 та п. 28 Порядку № 295 штрафні санкції до позивача не повинні були застосовуватися.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2019 року у задоволенні заяви про забезпечення позову виконуючого обов`язки голови профкому Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" Струкова С.М. про забезпечення позову у справі № 160/2349/19 відмовлено повністю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2019 року заяву про забезпечення позову Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", подану адвокатом Балюрою Андрієм Станіславовичем у даній справі задоволено.
У судове засідання 15.07.2019 року прибули представник позивача та представник відповідача.
Представник позивача позов підтримав та просив задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на доводи, наведені у письмовому відзиві на позов. В обґрунтування своєї позиції покликається на те, що ГУ Держпраці у Дніпропетровській області щодо здійснення інспекційного відвідування діяло на підставі в межах та у спосіб у відповідності до норм чинного законодавства. Постанови про накладення штрафу та припис є законними та обґрунтованими, та такими, що складені у відповідності до норм діючого законодавства та не підлягає скасуванню.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
В ході проведення інспекційного відвідування встановлені наступні порушення:
- ч. 3 ст. 24 КЗпП, ПКМУ № 413.
Наказом від 01.10.2018 №16 ОСОБА_4 була прийнята керуючою справами. Наказом від 01.10.2018 №17 Старченко 1.1, була прийнята бухгалтером. Повідомлення про прийняття працівників на роботу було направлено до Криворізької Південної ОДПІ 01.10.2018 о 15:44 (квитанція №2 від 01.10.2018). Режим роботи ППО НВФ ПАТ «АМКР» встановлено з 08:15 години до 17:00 години (Розпорядження від 24.09.2018 №15). Зазначене порушує вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України «Працівники допускаються до роботи після укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу» та умови «Порядку повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу», затвердженого постановою КМУ від 17.06.2015 №413 «Повідомлення про прийняття працівника на роботу подається ... до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором».
- п. 2.5 Інструкції № 58.
В особових картках П-2 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відсутні особисті підписи в ознайомленні з інформацією. Відсутня інформація про призначення, щодо наданих щорічних відпусток. Зазначене порушує вимоги п. 2.5 Інструкції «Про порядок ведення трудових
книжок працівників» «Із кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення, працівники ознайомлені під розписку».
- ч. 1 ст. 116 КЗпП, ч. 1 ст. 117 КЗпП.
ОСОБА_3 працював помічником машиніста тепловоза ПАТ «АМКР», був обраний заступником голови ППО НВФ ПАТ «АМКР» та з 01.05.2015 оформлений на виборну посаду КЗПП (протокол від 15.04.2015 №12). Рішенням ЦК ВП НВФ (постанова від 21.09.2018 №7/1) був виключений з профспілки працівників науки, виробництва та фінансів. Керуючись умовами п.6.2.5 Статуту ВП НВФ було прийнято рішення про припинення повноважень ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , голову ППО, - протокол від 22.09.2018 №23. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були звільнені 22.09.2018 на підставі п.5 ст. 41 КЗпП у зв`язку з припиненням повноважень посадових осіб: ОСОБА_2 - на підставі п. 6.2.5. Статуту ВП НВФ. ОСОБА_3 - на підставі п.1 Постанови ВП НВФ від 21.09.2018 та протоколу №23 від 22.09.2018 у зв`язку з виключенням з членів профспілки.
При звільненні їм була нарахована компенсація за невикористані дні щорічних відпусток. Остаточний розрахунок проведений 25.10.2018.
Зазначене порушує вимоги ч. 1 ст. ст. 116 КЗпП «При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення». Остаточний розрахунок виплачено без урахування вимог ч. 1 ст. 117 КЗпП.
За результатами інспекційного відвідування 11.12.2018 року фахівцями Держпраці складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ДН2216/263/АВ
На підставі акту № ДН2216/263/АВ від 11.12.2018р. у відповідності до вимог ст. 259 КЗпП України, ч. 3 ст. 34 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 19 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 26.04.2017р. № 295 інспектором праці Харченко М.Б. 13.12.2018 року винесено припис №ДН 2216/263/АВ/П про усунення виявлених порушень. Вказаним приписом ППО НВФ ПАТ «АМКР» зобов`язано у строк до 26.12.2018р. усунути порушення, які були виявлені у позивача під час інспекційного відвідування. Вказаний припис, 13.12.2018 року отримано в.о. головою ППО НВФ ПАТ «АМКР» ОСОБА_1 , що підтверджується підписом останнього.
Також, 13.12.2018 року інспектором праці Харченко М.Б. було складено протокол про адміністративне правопорушення № ДН2216/263/АВ/П/ПТ від 13.12.2018 р. стосовно виконуючого обов`язки голови позивача - ОСОБА_1 та про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення вимог ч. 3 ст. 24, ч. 1 ст. 116, ч. 1 ст. 117 КЗпП України, постанови КМУ від 17.06.2015 № 413 та п. 2.5 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників». За результатами розгляду вказаного протоколу про адміністративне правопорушення Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу 14.02.2019 р. у справі № 210/113/19 була винесена постанова, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП відносно ОСОБА_1 було закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Дана постанова не оскаржена та набрала законної сили 26.02.2019 р. Згідно вказаної постанови суду, було встановлено відсутність вини ОСОБА_1 , як посадової особи позивача у вищезазначених порушеннях, а також встановлено, що остаточний несвоєчасний розрахунок з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при їх звільненні був проведений з вини самого ОСОБА_2 , який своїми діями після звільнення заблокував поточні розрахунки в банку, в тому числі й платежів з виплаті йому остаточною розрахунку при звільненні.
03.01.2019 року першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Осадчим І.М. вирішено накласти на Первинну профспілкову організацію Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" штраф у сумі 11 169 грн. (одинадцять тисяч сто шістдесят дев`ять гривень), про що складено постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № ДН2216/263/АВ-ФС/15, та вирішено також накласти штраф у сумі 3723 грн. (три тисячі сімсот двадцять три гривні), про що, 03.01.2019 року складено постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № ДН2216/263/АВ-ФС/16
Вказані постанови направлені відповідачем засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення суб`єкту господарювання, роботодавцю 04.01.2019 року.
Вважаючи, що перевірку проведено за відсутності правових підстав, а вказані постанови про накладення штрафу та припис винесені безпідставно, незаконно та необґрунтовано, Первинна профспілкова організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" звернулася із позовом до суду.
Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Відповідно до ч.4 ст.2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V) заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Статтею 259 Кодексу законів про працю України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - КЗпП України) встановлено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, встановлено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
До основних завдань Держпраці зазначеним Положенням віднесено реалізацію державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
Згідно з п.7 вказаного Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до частини 1 статті 259 КЗпП України Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №295), пунктом 2 якого встановлено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
В свою ж чергу, інспекційне відвідування є формою заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю запровадженою Порядком №295, яка відрізняється від перевірки об`єкта нагляду за підстави та порядком проведення. Порядок проведення інспекційного відвідування регламентується виключно Порядком №295, яким не здійснено розподіл заходів контролю на планові чи позапланові та який не передбачає необхідності отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері на проведення інспекційних відвідувань.
Згідно з підпунктом 3 пункту 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.
Пунктами 8-10 Порядку №295 встановлено, що про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.
Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.
Тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб`єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.
Відповідно до ч.5 ст.7 Закону №877-V перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.
Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.
Вказаній нормі кореспондують положення ст.10 Закону №877-V, згідно з якою суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема, не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону.
Підпунктом 2 пункту 14 Порядку №295 передбачено право об`єкта відвідування під час проведення інспекційного відвідування не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі: відсутності службового посвідчення; якщо на офіційному веб-сайті Держпраці відсутні рішення Мінсоцполітики про форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню; якщо строк проведення інспекційного відвідування перевищує строки, визначення пунктом 10 цього Порядку.
Таким чином з урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що при проведенні інспекційного відвідування відповідачем дотримано положення Порядку №295 та Закону №877-V щодо порядку проведення такого.
Що стосується наявності підстав для накладення штрафу на позивача, а відтак і щодо правомірності винесення спірних постанов, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.19 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.
Однак, суд не погоджується із такими твердженнями, з огляду на таке.
Так, відповідно до п.6, 7 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2013 № 509, про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпраці чи її територіальному органі, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.
З матеріалів справи видно, що 20.12.2018 на адресу позивача було сформоване вищевказане рішення про розгляд справи № ДН 2216/263/АВ/ІП, яке було направлене на його адресу 20.12.2018 рекомендованим листом, що підтверджується копією чеку відправлення поштової кореспонденції від 20.12.2018 та реєстром сформованої кореспонденції листів рекомендованих (копії чеку та реєстру містяться в матеріалах справи).
Відповідно до повідомлення про вручення рекомендованого листа від 20.12.2018 (копія міститься в матеріалах справи), вказане рішення було отримане уповноваженою позивачем особою Павловською за довіреністю 26.12.2018, про що зміститься підпис і прізвище особи на повідомленні.
Таким чином, позивач про розгляд справи був повідомлений заздалегідь - не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду, як того вимагають приписи п.п. 6, 7 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2013 № 509.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що відповідачем дотримано вимоги п.6 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення щодо належного повідомлення позивача про розгляд справи про накладення штрафу, а оскільки дотримано п.6 зазначеного Порядку та від позивача обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи не надходило, справа була розглянута за відсутності позивача, як того вимагає п. 7 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.
Щодо посилань позивача на ч. 11 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» якою встановлено, що «у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду(контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються», в зв`язку з чим позивач вважає, що він є таким, що звільненим від фінансових санкцій, оскільки виконав вимоги припису № ДН2216/263/АВ/П від 13.12.2018 та усунув зазначені у ньому порушення законодавства про працю, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, позивач в даному випадку дійшов помилкового висновку, оскільки ч. 4 ст.2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877) визначено, що заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Відповідно до ч. 5 ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» Держпраця України та її територіальні органи, зокрема Головне управління зобов`язані забезпечити дотримання вимог ст.1, ст. 3, ч. ч. 1, 4, 6-8, абз.2 ч.10, ч. ч.13, 14 ст. 4, ч.ч. 1-4 ст.5, ч. 3 ст.6, ч.ч.1-4, 6 ст. 7. ст.ст.9, 10, 19, 20, 21, ч. 3 ст.22 цього Закону.
Тобто, виходячи з наведених норм, вимоги ч. 11 ст.7 Закону № 877 на Головне управління при здійсненні контролю за додержанням законодавства про працю не розповсюджуються.
Крім того, статтею 12 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі (далі - Конвенція), ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Конвенції міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі» від 08.09.2004 № 1985-ІУ, визначено, що інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право, зокрема здійснювати будь-який огляд, перевірку, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються.
Відповідно до ст. 18 Конвенції відповідні санкції за порушення правових норм, виконання яких повинні забезпечувати інспектори праці у виконанні їхніх обов`язків, повинні передбачатися національним законодавством та ефективно застосовуватися.
Ч. 2 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори і угоди» визначено, що якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлені інші правила ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.
Також у ч.6 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору.
Таким чином, суд вважає, що умови визначені ч. 11 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо незастосування фінансових та адміністративних санкцій до суб`єкта господарювання у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, не поширюються на органи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, тобто і на Головне управління.
Зазначена позиція також висловлена у постановах Верховного суду від 28.02.2018 у справі №818/584/17 (К/9901/381/17), від 22.03.2018 у справі №697/2073/17 (К/9901/2769/18), та від 25.04.2018 у справі №804/2806/17 (К/9901/2090/18).
Щодо посилань позивача на п.28 Порядку № 295, згідно якого позивач вважає що до нього безпідставно застосовано фінансові санкції, суд зазначає наступне.
Так, п. 28 Порядку 295 дійсно встановлено, що «У разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності не вживаються».
Проте, пунктом 29 Порядку № 295 встановлено, що «Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.»
Отже, оскільки позивачем було здійснено порушення законодавства про працю щодо виплати заробітної плати несвоєчасно (п. 3 припису) та виплати її не у повному обсязі (п.4 припису), Головне управління, керуючись п. 29 Порядку № 295 винесло постанову № ДН2216/263/АВ-ФС/15 від 03.01.2019 та наклало на нього штраф, незалежно від виконання вимог припису, та постанову № ДН2216/263/АВ/ІП-ФС/16 від 03.01.2019, якою наклало штраф, оскільки, порушення, вказані у пунктах 1, 2 припису взагалі не виконані позивачем.
Крім того, суд звертає увагу на те, що й сам позивач не заперечує факту здійснення ним всіх порушень законодавства про працю, що наведені у постановах Головного управління № ДН2216/263/АВ-ФС/15 від 03.01.2019 та № ДН2216/263/АВ/ІП-ФС/16 від 03.01.2019, та сам підтверджує наданням Головному управлінню відповіді на припис. Отже, позивач помилково вважає, що до нього не повинен застосовуватися штраф згідно п. 28 Порядку № 295.
Доводи Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на постанову Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу 14.02.2019 р. у справі № 210/113/19, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП відносно ОСОБА_1 було закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, судом не беруться до уваги, оскільки вказана постанова була прийнята в рамках КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення і є видом адміністративної відповідальності (ст. 9 КУпАП), а постанови № ДН2216/263/АВ-ФС/15 від 03.01.2019 та № ДН2216/263/АВ/ІП-ФС/16 від 03.01.2019 винесені на підставі ст. 265 КЗпП України, тобто є фінансовими санкціями.
Згідно із вимогами ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Слід зазначити, що 17 червня 2015 року Кабінет Міністрів прийняв постанову згідно з якою роботодавець зобов`язаний повідомляти про прийняття на роботу до початку роботи працівника. До прийняття цієї постанови діяло правило, що повідомлення про прийнятих співробітників роботодавець подає у частині Звіту з ЄСВ, тобто до 20 числа за місяця наступного за місяцем прийняття (нарахування заробітної плати).
Так, постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" установлені такі способи подання Повідомлення про прийнятих працівників:
засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису;
на паперових носіях разом з копією в електронній формі;
на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.
Подання повідомлення про прийнятих працівників за допомогою підприємств поштового зв`язку постановою не передбачено.
Однак, позивачем в порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України, постанови КМУ № 413 від 17.06.2015 року повідомлення про прийняття працівників на роботу було направлено до Криворізької Південної ОДПІ 01.10.2018 о 15:44 (квитанція №2 від 01.10.2018). Режим роботи ППО НВФ ПАТ «АМКР» встановлено з 08:15 години до 17:00 години (Розпорядження від 24.09.2018 №15).
Відповідно до вимог ст. 48 КЗпП України, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказами Міністерства праці, Міністерства юстиції, Міністерства соціального захисту від 29.07.1993 №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
З кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення власник або уповноважений ним орган зобов`язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці (п. 2.5 вказаної Інструкції).
Як було встановлено під час інспекційного відвідування, в особових картках П-2 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відсутні особисті підписи в ознайомленні з інформацією. Відсутня інформація про призначення, щодо наданих щорічних відпусток.
Отже, зазначене порушує вимоги п. 2.5 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників».
Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП Украї ни в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП Ук раїни при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Аналіз наведених положень показав, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 працював помічником машиніста тепловоза ПАТ «АМКР», був обраний заступником голови ППО НВФ ПАТ «АМКР» та з 01.05.2015 оформлений на виборну посаду КЗПП (протокол від 15.04.2015 №12). Рішенням ЦК ВП НВФ (постанова від 21.09.2018 №7/1) був виключений з профспілки працівників науки, виробництва та фінансів. Керуючись умовами п.6.2.5 Статуту ВП НВФ було прийнято рішення про припинення повноважень ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , голову ППО, - протокол від 22.09.2018 №23. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були звільнені 22.09.2018 на підставі п.5 ст. 41 КЗпП у зв`язку з припиненням повноважень посадових осіб: ОСОБА_2 - на підставі п. 6.2.5. Статуту ВП НВФ. ОСОБА_3 - на підставі п.1 Постанови ВП НВФ від 21.09.2018 та протоколу №23 від 22.09.2018 у зв`язку з виключенням з членів профспілки. При звільненні їм була нарахована компенсація за невикористані дні щорічних відпусток. Остаточний розрахунок проведений 25.10.2018.
Відтак, зазначене порушує вимоги ч. 1 ст. ст. 116 КЗпП «При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення». Остаточний розрахунок виплачено без урахування вимог ч. 1 ст. 117 КЗпП.
Відповідно до ч. 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, суд приходить до висновку, що припис про усунення порушень, постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на Первинну профспілкову організацію Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" є правомірними, оскільки винесені з дотримання встановленої процедури, на законних підставах та в межах повноважень посадової особи Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області.
Отже, на переконання суду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів суду правомірність своїх дій та рішень, в той час, як доводи позивача є сумнівними, суперечливими і непереконливими.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Суд вважає, що відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог позивача, належним чином довів правомірність своїх дій, а позивач не навів переконливих та нормативно обґрунтованих доказів про порушення чинного законодавства відповідачем та порушення його прав спірним рішенням, відтак, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 15 липня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Виготовлення рішення у повному обсязі здійснено 17 липня 2019 року.
Керуючись ст. ст. 139, 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" до Головного управління Дежпраці у Дніпропетровській області про визнання незаконними та скасування постанов, припису- відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 17 липня 2019 року.

Суддя С. В. Прудник