Справа № 9901/949/18
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 липня 2019 року

Київ

справа №9901/949/18

адміністративне провадження №Зі/9901/175/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Шипуліної Т.М. у адміністративній справі П/9901/949/18 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправною бездіяльності,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, у якому просив:

визнати протиправною бездіяльність у зв`язку із ненаданням рішення за заявами ОСОБА_1 від 19.09.2014 та від 20.04.2016;

визнати протиправними та нечинними рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 27.04.2016 та 24.07.2016 за заявою ОСОБА_1 від 24.09.2014 №8вк-7085/14.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12.12.2018 відмовлено у відкритті адміністративного провадження за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України в частині вимог про визнання протиправними та нечинними рішень Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 27.04.2016 та 24.07.2016 за заявою ОСОБА_1 від 24.09.2014 №8вк-7085/14. Цією ж ухвалою вказану позовну заяву в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності у зв`язку із ненаданням Вищою кваліфікаційною комісією суддів України рішення за заявами ОСОБА_1 від 19.09.2014 та від 20.04.2016 залишено без руху через невідповідність її вимогам до форми позовної заяви, передбаченим у статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, та встановлено ОСОБА_1 для усунення недоліків десятиденний строк з дня вручення ухвали.

За наслідками апеляційного перегляду Великою Палатою Верховного Суду постановою від 15 травня 2019 року залишила без змін ухвалу Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в частині відмови у відкритті адміністративного провадження за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України в частині вимог про визнання протиправними та нечинними рішень Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 27.04.2016 та 24.07.2016 за заявою ОСОБА_1 від 24.09.2014 №8вк-7085/14.

27 грудня 2018 року разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Шипуліної Т.М.

Ухвалою Верховного Суду від 10 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Шипуліної Т.М. передано на автоматичний розподіл для визначення в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, судді, який вирішуватиме питання про відвід за цією заявою.

За результатами автоматизованого розподілу заяву про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Шипуліної Т.М. 11 липня 2019 року передано судді Кашпур О.В.

Відповідно до частини восьмої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя, якому передано заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Відповідно до частин першої, другої статті 36 КАС суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Статтею 37 цього Кодексу встановлені обставини, за наявності яких суддя також підлягає відводу (самовідводу).

Подана заява про відвід мотивована тим, що в ухвалі Верховного Суду від 12 грудня 2018 року, як на підставу залишення касаційної скарги без руху та надання заявнику строку для усунення недоліків касаційної скарги, вказано на необхідність підтвердження позивачем свого майнового стану відповідними доказами, як-от: щодо наявності/відсутності пенсійних виплат за 2018 рік, відкритих рахунків у банківських установах або довідку про стан рахунків за її наявності, що, на думку ОСОБА_1 , свідчить «про установлення судом надзвичайного і заздалегідь недосяжного стандарту доказування», що Європейським судом з прав людини у судовій практиці визначено як ознаку свавільності судового рішення.

Заявник наголошував на тому, що в позовній заяві акцентував увагу на належних доказах, підтверджуючих його майновий стан, як на підставу для звільнення від сплати судового збору. Разом із тим, у зазначеній ухвалі Суду суддею не наведено чітких і зрозумілих вимог про те, які саме докази необхідно надати для підтвердження відсутності доходів позивача за попередній календарний рік, крім вже наданих довідок ДФС, адже Судом не конкретизовано назву Пенсійного фонду та перелік банківських установ, з яких позивачу необхідно надати підтверджуючу інформацію.

З огляду на вказані обставини, ОСОБА_1 вважає, що постановленою 12 грудня 2018 року ухвалою Судом безпідставно відмовлено у доступі позивача до правосуддя, у зв`язку із чим просить відвести суддю Шипуліну Т.М. від розгляду справи з підстав, визначених пунктами 2, 4 частини першої статті 36 КАС України.

Проаналізувавши доводи заявника про відвід судді Шипуліної Т.М., Суд приходить до висновку про те, що обґрунтування заяви фактично полягають у незгоді з процесуальним рішенням судді про залишення касаційної скарги без руху. Однак, мотиви цього судового рішення не можуть свідчити про упередженість та/або необ`єктивність судді і, як наслідок, за наведеними правилами процесуального закону не є підставою для відводу судді.

Крім того, ухвала про залишення касаційної скарги без руху не є остаточним судовим рішенням на стадії касаційного оскарження, тому висновок заявника про спричинення перешкод у доступі до правосуддя є необґрунтованими.

З урахуванням зазначеного, підстави для задоволення заяви про відвід відсутні.

Керуючись статтями 36, 40 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Шипуліної Т.М. у адміністративній справі П/9901/949/18 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправною бездіяльності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Кашпур