Справа № 520/10442/18
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 р.Справа № 520/10442/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління ДФС у Харківській області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Добрий господар" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 року (ухвалене суддею Сліденко А.В., повний текст якого складено 27.02.2019 р.) по справі № 520/10442/18 за позовом Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Добрий господар" про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Харківській області (в подальшому ГУДФС у Харківській області) звернулося до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Добрий господар» (в подальшому ТОВ «СП «Добрий господар», в якому просило стягнути до бюджету України кошти у розмірі 4801400,34 грн., в рахунок погашення податкового боргу ТОВ «СП «Добрий господар» з усіх відкритих розрахункових рахунків.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 р. позов задоволено частково, а саме: стягнуто з відповідача на користь Державного бюджету України податковий борг 4230722,39 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 р. в частині задоволення позову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 р. в частині відмови в задоволенні позову та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Позивач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в цій частині залишити без змін.

Відповідач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в цій частині залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційних скарг не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СП «Добрий господар» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 р. по 10.08.2017 р. контролюючим органом складено акт № 1568/20-40-14-05-19/37646502 від 23.04.2018 р., яким встановлені порушення товариством п. 168.12, пп.168.1.5 п. 168.1., пп. 168.4.1, пп. 168.4.1. пп. 168.4. п. 168. 4 ст. 168 , п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 189.1 ст. 189, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.5. п. 198.6 ст. 198, пп. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Податкового кодексу України.

На підставі висновків вищевказаного акту перевірки, контролюючим органом прийняті податкові повідомлення рішення № 5, № 5, № 5 від 29.05.2018 р., № , № від 30.05.2018 р.

Судовим розглядом встановлено, що податковим повідомленням-рішенням ГУДФС у Харківській області № 5 від 29.05.2018 р. відповідачу визначена сума податкового зобов`язання з податку на додану вартість: основний платіж 2253252 грн.; штрафні санкції 126626 грн. Термін сплати 02.07.2018 р.

Податковим повідомленням-рішенням ГУДФС у Харківській області № 5 від 29.05.2018 р. застосовано штраф за відсутність складання та/або реєстрації протягом граничного строку податкових накладних/розрахунків коригування у розмірі 69619,75 грн.

На підставі розрахунку пені, нарахованої за вищевказаними податковим повідомленнями-рішеннями підприємству нарахована пеня у розмірі 570677,95 грн.

Згідно податкового повідомлення-рішення ГУДФС у Харківській області № від 30.05.2018 р. ТОВ «СП «Добрий господар» збільшено грошове зобов`язання з податку на доходи з фізичних осіб: основний платіж 490637,98 грн.; штрафні санкції 18861,30 грн. Термін сплати 12.07.2018 р.

На підставі розрахунку пені, нарахованої за вищевказаним податковим повідомленням-рішенням підприємству нарахована пеня у розмірі 1306,50 грн.

Податковим повідомленням рішенням ГУДФС у Харківській області № від 30.05.2018 р. відповідачу збільшено грошове зобов`язання з військового збору: основний платіж 7217,46 грн., штрафні санкції 1602,99 грн.

На підставі розрахунку пені, нарахованої за вищевказаним податковим повідомленням-рішенням підприємству нарахована пеня у розмірі 107,01 грн.

Згідно податкового повідомлення-рішення № 5 від 29.05.2018 р. до відповідача застосовані штрафні санкції у розмірі 261491,4 грн. за платежем Акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Термін сплати 02.07.2018 р.

На підставі розрахунку пені, нарахованої за вищевказаним податковим повідомленням-рішенням підприємству нарахована пеня у розмірі 261491,4 грн.

У зв`язку з несплатою відповідачем податкового боргу по податку на додану вартість у розмірі 4020175,70 грн., по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентами збору у розмірі 510805,78 грн., військового збору 8927,46 грн., акцизного збору у розмірі 261491,40 грн., позивач звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що наявність податкового борг у в розмірі 4230722,39 грн. підтверджена матеріалами справи, у зв`язку з чим підлягає стягненню до Державного бюджету України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг це сума самостійно узгодженого зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму грошового зобов`язання.

Відповідно до пп. 16.14 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із п. 54.1 ст54 Податкового кодексу України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового Кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановленим цим Кодексом.

Згідно із п.31.1 ст. 31 Податкового Кодексу України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Підпунктом 87.2. статті 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 87.9. ст.87 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно із п. 95.1. ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.п. 129.1.1 ст. 129 Податкового кодексу України, при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Згідно із п.п.129.1.2 ст.129 Податкового кодексу України, при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

При нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (п.п. 129.1.3 ст. 129 Податкового кодексу України).

Судовим розглядом встановлено, що податкові повідомлення рішення ГУДФС у Харківській області № 5, № 5, № 5 від 29.05.2018 р., № , № від 30.05.2018 р. на підставі яких відповідачу визначені податкові зобов`язання на нарахована пеня на час розгляду справи не скасовувались.

ГУ ДФС у Харківській області відповідачу направлено податкову вимогу № 373-17 від 10.05.2017 р. на суму узгодженого податкового зобов`язання у розмірі 139524,82 грн.

Згідно довідки ГУ ДФС у Харківській області № 32209/9/20-40-55-07-08 від 28.12.2018 р. з 10.07.2017 р. податковий борг ТОВ «СП «Добрий господар» не погашався та не переривався, у зв`язку з чим вищевказана податкова вимога є чинною.

Згідно інтегрованих карток платника податків з акцизного податку, з військового збору, з податку на додану вартість, з податку на доходи фізичних осібё що сплачується податковим агентами, у позивача існує не сплачена податкова заборгованість у розмірі 4230722,39 грн., у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь Державного бюджету України.

Щодо позовних вимог контролюючого органу про стягнення з відповідача пені у розмірі 570677,95 грн., суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у задоволенні цієї позовної вимоги необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно розрахунку пені, обчисленої на виявлені органом ДПС суми заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість пеня у розмірі 570677,95 грн. нарахована відповідачу на підставі п. 129.1.2 ст. 129 Податкового кодексу України, проте, Податковим кодексом України не передбачено нарахування пені за податковим зобов`язанням раніше ніж таке податкове зобов`язання буде узгоджено.

Доказів існування події узгодження вищевказаного грошового зобов`язання з податку на додану вартість, на яке контролюючим органом була нарахована пеня у розмірі 570.677,95грн. до моменту видання контролюючим органом податкового повідомлення рішення, позивачем не надано.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь Державного бюджету України податковий борг 4230722,39 грн.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянтів спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Добрий господар" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 року по справі № 520/10442/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді І.С. Чалий О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 12.07.2019 року