Справа № 1.380.2019.002256
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.002256
У Х В А Л А

з питань залишення позовної заяви без розгляду

08 липня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Карп`як О.О.,

секретар судового засідання Сільник Н.Є.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Ген. Григоренка, 3) про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 30.01.2017 року № 97 о/с про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 13.01.2017 року № 110 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 ;

- поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого кримінальної поліції (карний розшук) Головного управління Національної поліції у Львівській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 31.01.2017 року до моменту ухвалення рішення.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків позовної заяви.

27 травня 2019 року позивач через канцелярію суду подав заяву про поновлення строку звернення до суду. Ухвалою від 30 травня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання.

19 червня 2019 року до суду надійшло клопотання Головного управління Національної поліції у Львівській області про залишення без розгляду позовної заяви. Дане клопотання обґрунтоване тим, що наказом ГУНП у Львівській області № 97 від 30.01.2017 року ОСОБА_1 , було звільнено зі служби в поліції, а лише 07.05.2019 року останній звернувся із позовною заявою до суду. Вказують на те, що у місячний строк визначений п.5 ст.122 КАС України, позивач не звернувся. Звертає увагу на те, що позивач сам зволікав із часом ознайомлення з висновком та матеріалами службового розслідування. Вважає, що позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатись про порушення свого права. Вказує, що інформацію про порушення його прав ОСОБА_1 отримав раніше і про це свідчать дві його публікації на сайті НАЗК, які він здійснив після його звільнення при поданні електронних декларацій за 2016 та 2017 роки.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, причин не прибуття не повідомив.

Позивач в судовому засіданні щодо клопотання відповідача з питань залишення позовної заяви без розгляду заперечив, просить відмовити у задоволенні такого клопотання.

Розглянувши клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд вважає, що вказане клопотання не підлягає до задоволенню, виходячи з наступного.

Частина перша статті 2 КАС України регламентує необхідність справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з положеннями частини третьої вищенаведеної статті для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною п`ятою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У відповідності до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Головним управлінням Національної поліції у Львівській області прийнято наказ №110 від 13.01.2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників кримінальної поліції (карний розшук) ГУНП у Львівській області».

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №97 о/с від 30.01.2017 року у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, звільнено зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 (М-147616), оперуповноваженого кримінальної поліції (карний розшук) ГУНП, з 30 січня 2017 року, за п.6 ч.1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

У поданій позовній заяві позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 30.01.2017 року № 97 о/с про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції; визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 13.01.2017 року № 110 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , яке стосується проходження публічної служби позивачем.

У заяві про поновлення строку позивач вказує дату, коли дізнався та був ознайомлений з наказом № 97 о/с від 30.01.2017 року та з матеріалами службового розслідування висновком від 13.01.2017 року про накладення дисциплінарного стягнення - 08.04.2019 року. До суду з цим позовом позивач звернувся 07.05.2019 року.

Судом встановлено, що 03.04.2019 року позивач звернувся до начальника ГУ НП у Львівській області із заявами в яких просив, надати, зокрема: завірену копію матеріалів службового розслідування стосовно його звільнення з ОВС; копію наказу про його звільнення з ОВС; довідку про виплату заробітної плати за період з 01.12.2016 року до моменту його звільнення та трудову книжку.

В матеріалах справи знаходиться розписка з якої вбачається, що ОСОБА_1 , отримав з архівної особової справи трудову книжку НОМЕР_1 саме 08.04.2019 року, в якій саме був зроблений запис, що саме позивач звільнений зі служби на підставі наказу № 97 о/с від 30.01.2017 року.

Враховуючи вищенаведене суд зазначає, що позивачем отримана копія вказаного наказу № 97 о/с від 30.01.2017 року, що підтверджується копією заяви (розписки) від 08.04.2019, зареєстрованої в управлінні кадрового забезпечення ГУНП у Львівській області 18.04.2019 року вих. Б-174-0н13-2019.

Посилання відповідача на те, що перебіг строку звернення до суду має обчислюватися з 30.01.2017, оскільки листом за № 238/13/01-2017 від 30.01.2017 року ГУ НП у Львівській області було повідомлено позивача, що наказом № 97 о/с від 30.01.2017 року його звільнено зі служби в поліції України та просять його прибути до управління кадрового забезпечення для отримання трудової книжки та військового квитка, як на підставу залишення позовної заяви без розгляду, суд не приймає до уваги, так як відповідачем, на підтвердження вказаних обставин не надано жодних письмових доказів, що саме лист ГУНП у Львівській області від 30.01.2017 року був отриманий позивачем, як і доказів надсилання цих листів позивачу.

Стосовно тверджень відповідача, викладених у клопотанні про те, що інформацію про порушення його прав ОСОБА_1 отримав раніше і про це свідчать дві його публікації на сайті НАЗК, які він здійснив після його звільнення при поданні електронних декларацій за 2016 та 2017 роки, слід зазначити наступне. В судовому засідання позивач заперечив факт подання ним особисто вказаних декларацій. Крім того вказує, що подання ним річних декларацій не може свідчити про ознайомлення його з спірними наказами та отримання трудової книжки. Позивач вважав, що був відстороненим від роботи в межах кримінального провадження, а не звільненим, оскільки вироку у кримінальній справі відносно нього немає.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Суд враховує висновки щодо застосування норм права, зокрема ст.122 КАС України та ст.233 КЗпП України, викладені в постановах Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі №815/4532/16 та від 23.05.2018 року у справі №820/7112/15.

У вказаних судових рішеннях міститься висновок про те, що нормами Кодексу адміністративного судочинства України та Кодексу законів про працю України встановлено, що для звернення до суду у справах про звільнення встановлено місячний строк, який обчислюється з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У ч. 1 ст. 233 КЗпП України чітко визначено, що для звернення до суду у справах про звільнення встановлено місячний строк, який обчислюється з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до частини третьої статті 47 КЗпП України у разі звільнення працівника з ініціативи або уповноваженого ним органу, він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи.

Натомість Кодекс адміністративного судочинства України передбачає, що за загальним правилом строк звернення до суду розпочинається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, зазначений Кодекс (ч. 3 ст. 122) також передбачає, що іншими нормативно-правовими актами може бути встановлений інший підхід до визначення початку перебігу строку звернення до суду.

Тобто, нормами Кодексу адміністративного судочинства України та Кодексу законів про працю України встановлено, що для звернення до суду у справах про звільнення встановлено місячний строк, який обчислюється з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Як встановлено судом, про оскаржуваний у справі наказ позивач дізнався 08.04.2019року, отримавши з архівної особової справи трудову книжку, копії наказів про звільнення за його зверненням від 03.04.2019 року.

До Львівського окружного адміністративного суду позивач з даним позовом звернувся 07.05.2019 року.

Доказів ознайомлення з оскаржуваними наказами позивача та вручення трудової книжки до 08.04.2019 відповідач не подав.

Таким чином, ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами скасування наказів від 30.01.2017 року №97 о/с та від 13.01.2017 року №110 у місячний термін, як вказано у ч. 5 ст. 122 КАС України.

Відтак, клопотання представника Головного управління Національної поліції в Львівській області про залишення позовної заяви без розгляду є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 121-123, 240, 242, 248, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 15 липня 2019 року.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна