Справа № 344/6034/19
Суддя: Шамотайло О. В.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/6034/19
Провадження № 2-а/344/442/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Шамотайла О.В.,

секретаря Устинської Н.С.,

з участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області - Травінської В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області в особі інспектора батальйону 1 роти 1 Дзюбіль Віри Ярославівни, Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕАВ №1024771 від 29.03.2019року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідно до оскаржуваної постанови він визнаний винним у тому, що 29.03.2019року близько 12год. 08 хв. він, в м. Івано-Франківську по Лепкого, 23а здійснив зупинку транспортного засобу Ленд Ровер Фрілендер реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушивши вимоги дорожньої розмітки 1.4, яка забороняє зупинку, а також здійснив зупинку ТЗ ближче 3-х метрів до суцільної лінії розмітки 1.1, та здійснив зупинку безпосередньо на виїзді з прилеглої території, чим порушив п. 34 ПДР України.

Відповідно до поданої заяви, позивач заперечує факт порушення ним вимог правил дорожнього руху, вважає, що здійснив паркування свого транспортного засобу там, де дозволяла дорожня розмітка, не перешкоджаючи виїзду та в`їзду, зазначає, що не порушував вимог ПДР України просить скасувати оскаржувану постанову.

Крім того, позивачем вказано на відсутність під час винесення оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення доказів, визначених ст.251 КУпАП, які б засвідчували факт вчинення ним правопорушення.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.04.2019 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач в судовому засіданні по розгляду даної справи вважав за необхідне про залучення в якості співвідповідача Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.05.2019р. клопотання позивача задоволено - залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги позову, просив його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач інспектор батальйону 1 роти 1 Дзюбіль Віра Ярославівна скористалася правом, визначеним у ст.162 КАС України на подання відзиву на адміністративний позов та подав відповідний відзив, що долучений до матеріалів справи, в якому просив відмовити у задоволенні позову (а.с. 15-20), справу розглядати без участі відповідача 1, і в судове засідання не з`явилася.

Представником відповідача 2- Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, в судовому засіданні висловлено заперечення проти задоволення позову.

Відповідачем 1 також на підтвердження обставин правопорушення подано до відзиву диск з відеозаписом із службового нагрудного відеореєстратора поліцейського, що долучені до матеріалів справи.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог ст.262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, оглянувши речовий доказ - відеозапис із камери патрульного та дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, встановив наступне.

Інспектором батальйону 1 роти 1 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Дзюбіль Вірою Ярославівною 29.03.2019 року винесено постанову про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. Зі змісту постанови серії ЕАВ №1024771 від 29.03.2019 року вбачається, що 29.03.2019року, о 12 год. 08 хв. ОСОБА_1 , в м. Івано-Франківську по Лепкого , 23а здійснив зупинку транспортним засобом Ленд Ровер Фрілендер реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушивши вимоги дорожньої розмітки 1.4, яка забороняє зупинку, а також здійснив зупинку ТЗ ближче 3-х метрів до суцільної лінії розмітки 1.1, та здійснив зупинку безпосередньо на виїзді з прилеглої території, чим порушив п. 34 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Нормами КУпАП регламентовано, що відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст.252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням посадової особи, що розглядає справу, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно положень ст.245 КАС України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається із тексту позовної заяви, пояснення позивача у судовому засіданні, позивач не визнає той факт що 29.03.2019року близько 12год. 08 хв. він, в м. Івано-Франківську по Лепкого, 23а він здійснив зупинку транспортного засобу Ленд Ровер Фрілендер реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушивши вимоги дорожньої розмітки 1.4, яка забороняє зупинку, а також здійснив зупинку ТЗ ближче 3-х метрів до суцільної лінії розмітки 1.1, та здійснив зупинку безпосередньо на виїзді з прилеглої території.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Із відеозапису нагрудної камери поліцейського, який переглянуто судом (диск DVD-R, файл формату QuickTime Video File) вбачається, що на відрізку часу з 02 хв. 00с. до 02хв08 с. видно, що автомобіль позивача знаходиться на лінії розмітки 1.4, яка позначає місця, де заборонено зупинку та стоянку транспортних засобів, а також безпосередньо на виїзді з прилеглої території.

Окрім того, з організації дорожнього руху по вул. Лепкого в м. Івано-Франківську (копія якої долучена до матеріалів справи) та технічних характеристик автомобіля позивача (а.с. 24) в їх сукупності вбачається, що враховуючи габаритну ширину транспортного засобу позивача та ширину проїзної частини від правого краю проїзної частини до лінії суцільної розмітки 1.1, позивач здійснив зупинку ТЗ ближче 3-х метрів до суцільної лінії розмітки 1.1.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Суд враховує, що згідно вимог ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, положення ст.9 КАС України визначають, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Поданий відеозапис є належним та допустимим доказом у розумінні КАС України та КУпАП.

Окрім цього слід вказати також, що для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування. Відтак відповідач 1, виявивши порушення позивачем ПДР відреагував належним чином, результатом чого стало винесення оскаржуваної постанови. При цьому позивач оскаржувану постанову підписав без будь-яких зауважень, як на дії відповідача 1 так і без будь-яких заперечень щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. При цьому відсутність інших доказів, не спростовує факт скоєння адміністративного правопорушення.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду адміністративного позову, з урахуванням наведених норм права, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1024771від 29.03.2019р. не підлягає до скасування, є складена повноважною особою, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, а приймаючи спірну постанову відповідач 1 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність.

На підставі викладеного, відповідно до ч.1 ст.122, 251, 252 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 72, 77, 241-246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області в особі інспектора батальйону 1 роти 1 Дзюбіль Віри Ярославівни, Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Повний текст рішення виготовлено, оголошено та підписано 16 липня 2019 року.

Суддя Шамотайло О.В.