Справа № 160/2481/19
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2019 року м. Дніпросправа № 160/2481/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року (головуючий суддя Захарчук-Борисенко Н.В.)

у справі № 160/2481/19

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулося до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про накладання штрафу від 07.03.2019 № 58422910, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що винесена державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області постанова про накладення штрафу є протиправною та порушує права та інтереси позивача, оскільки останнім вчинено всі необхідні дії для виконання судового рішення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.04.2019 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що на дату прийняття відповідачем оскаржуваної постанови позивачем не повідомлено державного виконавця про причини невиконання рішення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо правомірності оскарженого рішення державного виконавця. Заявник апеляційної скарги наголошує на тому, що покладені судом зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 виконані Головним управлінням в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень, покладених на управління Фонду. Виплата ж перерахованої пенсії буде здійснена Головним управлінням в порядку, визначеному постановою КМУ №103 від 21.02.2018 року. Скаржник звертає увагу на те, що положеннями ч.1 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі якої державним виконавцем прийнято спірну постанову, визначено накладення штрафу за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду. Втім, за позицією позивача, фактично підставою для накладення штрафу на Головне управління стало не надання ним відповіді у строк, визначений державним виконавцем відповідно до ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідальність же за невиконання законних вимог виконавця передбачена статтею 76 цього Закону.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 20.02.2019 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Дніпропетровській області Рігою М.М. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №58422910 з примусового виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2019 у справі №804/131/18 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 з 01.01.2016. перерахунок та виплату пенсії, як пенсіонеру органів внутрішніх справ, згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900-VIII від 23.12.2015, ст.ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», згідно наданої довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Дніпропетровській області про розмір грошового забезпечення №83/30864 від 16.05.2017 з урахуванням грошового забезпечення поліцейських з врахуванням вимог Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-111.

У вказаній постанові зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, отже останнім днем виконання боржником рішення є 06.03.2019.

За результатами перевірки виконання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області вимог судового рішення державним виконавцем встановлено, що рішення суду виконано не було протягом визначеного строку, будь-яких повідомлень від боржника не надійшло, як і поважних причин своєчасного неповідомлення і невиконання.

07.03.2019 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Дніпропетровській області Рігою М.М. винесено постанову про накладення штрафу на ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у розмірі 5100 грн. за невиконання без поважних причин боржником рішення на підставі ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» .

Вважаючи постанову про накладення штрафу прийняту державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 07.03.2019 ВП № 58422910 неправомірною, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційній суд не погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність вказаної постанови державного виконавця, вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, виконавець зобов`язаний вжити усіх необхідних заходів щодо своєчасного і в повному обсязі виконання судового рішення.

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, передбачена ст.75 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до цієї норми у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, підставою застосування штрафних санкцій у відповідності до вказаної норми права, є невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії.

Тобто передумовою прийняття державним виконавцем постанови про накладення штрафу за невиконання боржником судового рішення в порядку ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» має бути встановлений державним виконавцем факт такого невиконання.

Як зазначено в оскаржуваній постанові про накладення штрафу від 07.03.2019, державний виконавець, керуючись ч.1 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», перевірив виконання рішення боржником та встановив, що повідомлень про виконання с удового рішення від боржника не надходило.

Втім, не повідомлення ГУ ПФУ у Дніпропетровській області про виконання рішення суду, на думку колегії суддів, не може свідчити про правомірність дій державного виконавця в спірних правовідносинах, оскільки останній, приймаючи рішення про застосування до боржника штрафних санкцій на підставі ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» повинен був пересвідчитися в тому, що станом на час прийняття такого рішення боржником дійсно не виконано рішення суду, вживши при цьому необхідні заходи.

При цьому, посилання суду першої інстанції на те, що боржником не був виконаний обов`язок щодо невідкладного повідомлення державного виконавця про виконання рішення суду або причини невиконання, суд апеляційної інстанції вважає помилковими, оскільки у спірному випадку до позивача застосовано штрафні санкції саме за невиконання рішення суду у встановлений державним виконавцем строк, а не за невиконання боржником обов`язку щодо невідкладного повідомлення державного виконавця про виконання рішення суду або про причини невиконання.

Таким чином, визначальним у цій справі є не своєчасність повідомлення державного виконавця про наслідки виконання рішення суду, а фактичне виконання рішення у встановлений виконавцем строк.

Оскільки, державним виконавцем, на час прийняття оскаржуваної постанови, не було встановлено обставини виконання чи невиконання боржником судового рішення, то застосовані до позивача штрафні санкції неможливо визнати обґрунтованими.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у державного виконавця в спірному випадку були відсутні правові підстави для застосування до позивача штрафних санкцій на підставі ст.75 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до відповідальності за невиконання судового рішення у справі № 804/131/18 у встановлений державним виконавцем строк, оскаржувана постанова від 07.03.2019 ВП № 58422910 прийнята відповідачем необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, підлягає скасуванню.

Висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам у справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскарженому судовому рішенні, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року у справі № 160/2481/19 скасувати, прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 07.03.2019 № 58422910, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили згідно ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко