Справа № 640/12683/19
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 липня 2019 року м. Київ № 640/12683/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі:

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2
до Кабінету Міністрів України
треті особи Міністерство охорони здоров`я України, Міністерство освіти і науки України, Державна організація "Центр тестування професійної компетентності фахівців з вищою освітою напрямів підготовки "Медицина" і "Фармація" при міністерстві охорони здоров`я України", Харківський національний університет імені В.Н. Каразіна.
про визнання протиправними та нечинними окремі положення нормативно-правового акту
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із позовом до Кабінету Міністрів України, в якому просять суд: визнати протиправними і нечинними окремі положення Порядку здійснення єдиного державного кваліфікаційного іспиту для здобувачів ступеня вищої освіти магістр за спеціальностями галузі знань 22 "Охорона здоров`я", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 № 334, зокрема: абзац перший пункту 1 в частині поширення дії цього Порядку на здобувачів освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліст; абзац перший пункту 2 в частині впровадження міжнародного іспиту з основ медицини; абзац тринадцятий пункту 2; абзац чотирнадцятий пункту 2; абзац третій пункту 4; абзац перший пункту 9; абзац третій пункту 11; пункт 14 в частині поширення дії цього Порядку на здобувачів освітньо - кваліфікаційного рівня спеціаліст; Додаток до Порядку "ЕТАПИ ТА ОБОВ`ЯЗКОВІ КОМПОНЕНТИ кваліфікаційного іспиту для спеціальностей галузі знань "22 охорона здоров`я"" в частині поширення дії цього Порядку на здобувачів освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліст та впровадження міжнародного іспиту з основ медицини.

Разом із позовною заявою, заявники подали клопотання про забезпечення адміністративного позову, шляхом зупинення дії окремих положень Порядку здійснення єдиного державного кваліфікаційного іспиту для здобувачів ступеня вищої освіти магістр за спеціальностями галузі знань 22 "Охорона здоров`я", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 № 334, зокрема: абзац перший пункту 1 в частині поширення дії цього Порядку на здобувачів освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліст; абзац перший пункту 2 в частині впровадження міжнародного іспиту з основ медицини; абзац тринадцятий пункту 2; абзац чотирнадцятий пункту 2; абзац третій пункту 4; абзац перший пункту 9; абзац третій пункту 11; пункт 14 в частині поширення дії цього Порядку на здобувачів освітньо - кваліфікаційного рівня спеціаліст; Додаток до Порядку "ЕТАПИ ТА ОБОВ`ЯЗКОВІ КОМПОНЕНТИ кваліфікаційного іспиту для спеціальностей галузі знань "22 охорона здоров`я"" в частині поширення дії цього Порядку на здобувачів освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліст та впровадження міжнародного іспиту з основ медицини.

Заява мотивована тим, що відповідач не наділений повноваженнями щодо врегулювання порядку здобування освітньо-кваліфікаційного рівня «спеціаліст» (як це передбачено Окремими положеннями Порядку), а також тим, що запровадження відповідачем обов`язкового міжнародного іспиту з основ медицини вчинено протиправно та всупереч положенням Закону України «Про вищу освіту», оскільки наразі останнім не визначено переліку освітніх програм, за якими можлива об`єктивна підготовка до подібного іспиту. Вказані дії відповідача, на думку заявників, є протиправними та фактично порушують конституційне право громадян України на вищу освіту, закріплене в ст. 53 Конституції України. Крім того, на переконання останніх, Кабінет Міністрів України перевищив надані йому повноваження щодо внесення змін до Порядку, а саме: в частині поширення дії цього Порядку на здобувачів освітньо-кваліфікаційного рівня «спеціаліст», що свідчить про очевидну протиправність оскаржуваного нормативно-правового акту.

Дослідивши подані матеріали справи, виходячи зі змісту заяви та системного аналізу положень чинного законодавства України, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти

Слід зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Отже, з вищевказаного вбачається, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд, проаналізувавши та оцінивши доводи заявників щодо очевидності ознак протиправності оскаржуваного акту, перевіривши зазначені в заяві доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та оцінивши докази, подані позивачами разом із заявою, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заяви та про відсутність підстав для її задоволення, оскільки судом не встановлено, а позивачами не доведено очевидну протиправність окремих положень оскаржуваного Порядку.

Із поданих заявниками доказів та викладених обставин, суд позбавлений процесуальної можливості встановити факт того, що окремі положення Порядку здійснення єдиного державного кваліфікаційного іспиту для здобувачів ступеня вищої освіти магістр за спеціальностями галузі знань 22 "Охорона здоров`я", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 № 334 явно суперечать вимогам закону.

У зв`язку з чим, суд звертає увагу заявників, що правомірність оскаржуваного Порядку буде досліджуватися судом у судовому засіданні по справі на підставі поданих сторонами доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 77, 150, 151, 154, 241-243, 248, Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову.

2. Ухвалу направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур