Справа № 160/3426/19
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року Справа № 160/3426/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «МРЦ БРЕНД» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, -
16 квітня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "МРЦ БРЕНД" (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
В обґрунтування позову зазначено, що контролюючим органом 09.04.2019 року винесено Наказ № 2189-п про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "МРЦ БРЕНД", який був отриманий 11.04.2019 року. Позивач вважає цей Наказ протиправним, та таким, що прийнятий в порушення вимог пунктів 78.1.1 і 78.1.4 Податкового кодексу України. Тобто, підставою для позапланової перевірки є ненадання платником податків протягом 15 днів з дня, наступного за днем отримання запиту пояснень та їх документальних підтверджень на письмовий запит контролюючого органу. У лютому 2019 року відповідач звертався з вимогою надати документи та пояснення і позивач надав всю затребувану інформацію та копії документів. Таким чином, у відповідача не було підстав для винесення Наказу від 09.04.2019 року № 2189-п, оскільки у встановлені строки отримав всю інформацію та документи. Крім того, звернення до позивача з вимогою про надання інформації та документів не було письмовим запитом в розумінні статті 73 Податкового кодексу України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/3426/19. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження)
08 травня 2019 року представник ГУ ДФС у Дніпропетровській області надав до суду письмовий відзив на позов, у якому проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що відповідно до п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації. Чинним законодавством не передбачено обов`язок контролюючого органу зазначити у запиті, аналіз якої саме податкової інформації став підставою для направлення запиту. Позивачем не надано запитувану інформацію та документи. Таким чином, відповідач вважає, що Наказ від 09.04.2019 року № 2189-п ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято у межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством України.
Представник позивача надав відповідь на відзив, у якій підтримав позицію, що викладена у позовній заяві.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Листом від 03.04.2019 року позивачем надано відповідь ГУ ДФС України у Дніпропетровській області, в якій зазначено, що запит відповідача складено з порушенням вимог статті 73 Податкового кодексу України. Також позивач зазначив, що 08.09.2016 року ТОВ «МРЦ БРЕНД» зареєстровано як юридична особа в Україні, основним видом господарської діяльності якого є дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки (КВЕД 73.20). За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та господарських формувань ТОВ «СОЛД ПРАЙС» створено 08.10.2015 року, обліковується у ГУ ДФС у Волинській області, основним видом господарської діяльності якого є неспеціалізована оптова торгівля (КВЕД 46.90). За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та господарських формувань ТОВ «СТАЛТЕН ПЛЮС» створено 29.06.2016 року, обліковується у ГУ ДФС у Чернівецькій області, основним видом господарської діяльності якого є неспеціалізована оптова торгівля (КВЕД 46.90). Крім того, зазначено, що у відповідності до основного виду господарської діяльності Товариством 15 листопада 2016 року укладено із ТОВ «СОЛД ПРАЙС» договір № 1511/16 щодо надання маркетингових послуг. Також у відповідності до основного виду господарської діяльності Товариством 20 грудня 2016 року укладено із ТОВ «СТАЛТЕН ПЛЮС» договір № 15 щодо надання маркетингових послуг. Результати маркетингових досліджень проведених ТОВ «СОЛД ПРАЙС» та ТОВ «СТАЛТЕН ПЛЮС» на замовлення ТОВ «МРЦ БРЕНД», били використані у власній господарській діяльності. Операції з реалізації наданих послуг були відображені у складі податкових зобов`язань в декларації з ПДВ за січень 2017 року. Сума ПДВ до сплати фактично нарахована після придбання у ТОВ «СТАЛТЕН ПЛЮС» та реалізації послуг замовником склала 12 666 грн. 67 коп. (рах. 641 Дт 259166, 66 Кт 271833,33) та була сплачена до бюджету. Операції з реалізації наданих послуг були відображені у складі податкових зобов`язань в декларації з ПДВ відповідно за грудень 2016 року-лютий 2017 рік. Сума ПДВ до сплати фактично нарахована після придбання у ТОВ «СОЛД ПРАЙС» та реалізації послуг замовникам склали: грудень 2016 року -11 606 грн. 11 коп. (рах. 641 Дт 103283, 33 Кт 114889, 45); січень 2017 року 10 086 грн. 95 коп. (рах. 641 Дт 146583, 33 Кт 156670, 27); лютий 2017 року 5 250 грн. 00 коп. (рах. 641 Дт 0, 00 Кт. 5 250, 00) та були сплачені до бюджету. Всі необхідні документи, які підтверджують отримання ТОВ «МРЦ БРЕНД» маркетингових послуг від ТОВ «СОЛД ПРАЙС» та ТОВ «СТАЛТЕН ПЛЮС» для власної господарської діяльності, а також документи підтверджуючі надання послуг, Товариство надало до відповіді.
Не погодившись з прийняттям вищевказаного наказу про проведення позапланової виїзної перевірки, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.
Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
У відповідності до підпункту 19-1.1 пункту 19-1.1 статті 19 Податкового кодексу України, контролюючі органи здійснюють, зокрема, адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.
На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 79.1 статті 79 ПК України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.
Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Вичерпний перелік обставин, за наявності яких у контролюючого органу виникає право на здійснення документальної позапланової перевірки, закріплено у статті 78 ПК України.
Так, відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється у разі виявлення недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом».
У відповідності до положень п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:
1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;
2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;
3) печатку контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:
1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки» під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;
3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;
4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:
- податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;
- акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;
5) у разі проведення зустрічної звірки;
6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.
Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).
У той же час, у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.
Платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання (п.п. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України).
Пункт 10 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом», яка розроблена у відповідності до пунктів 73.2 та 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, також встановлює, що у запиті щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин обов`язково зазначаються підстави для його надіслання.
У той же час, всупереч приписам п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, названий запит не містить жодного конкретного факту, що свідчить про порушення контрагентами позивача або самим позивачем податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
З вищенаведеного слідує, що у вищезазначеному запиті контролюючим органом не зазначено конкретних підстав для отримання податковим органом інформації у контексті походження та змісту податкової інформації, на підставі якої податковий орган дійшов висновку про можливі порушення позивачем вимог податкового законодавства, не вказано, за результатами аналізу якої саме інформації та в який спосіб отримані відомості про можливі порушення підприємством вимог податкового законодавства, і взагалі не наведено, які конкретні факти свідчать про порушення позивачем податкового законодавства.
Крім того, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано до суду жодних доказів, які б свідчили про встановлення податковим органом сумнівності у фактах здійснення операцій між позивачем та зазначеними контрагентами.
Більш того, суд звертає увагу, що зі змісту запиту неможливо встановити яким чином на підставі аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних та фінансової та податкової звітності ТОВ "МРЦ БРЕНД" можна встановити відсутність реального здійснення операцій, як і конкретні обставини, на підставі яких контролюючий орган встановив порушення позивачем податкового законодавства. Вимога про надання відповідної інформації має визначати у запиті саме фактичні дані підстави, тобто наявність конкретних обставин, а не покликання на відповідні норми Податкового кодексу України.
Отже, зважаючи на те, що відповідачем не зазначено у направленому позивачу запиті конкретних фактів на підтвердження порушень Товариством податкового та/або іншого законодавства всупереч вимогам п.73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, при цьому позивач надав письмові пояснення та їх документальне підтвердження, що в свою чергу зумовлює відсутність у відповідача законодавчо визначених підстав для призначення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства у відповідності до п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.05.2019 року у справі № 813/1041/18 (провадження № К/9901/4795/19).
За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскаржений наказ прийнятий відповідачем за відсутності визначених п.п. 78.1.1 та п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України підстав для призначення податковим органом документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "МРЦ БРЕНД", у зв`язку з чим, такий наказ підлягає скасуванню.
Приписами ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.
З огляду на викладене, суд вважає неможливим розглядати вимоги щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень утриматись від вчинення дій у майбутньому у зв`язку з вірогідним настанням певних наслідків, оскільки у суду на час розгляду справи відсутні підстави для прийняття рішення стосовно законності таких дій.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МРЦ БРЕНД» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 20 червня 2019 року.

Суддя Н.В. Боженко