Справа № 1140/2063/18
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2019 року м. Дніпросправа № 1140/2063/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщені суду і м. Дніпро, апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року (суддя Кармазина Т.М., м. Кропивницький, повний текст складено 20.03.2019 року), прийняту за результатами розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі № 1140/2063/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

24.07.2018 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі по тексту - відповідач), в якому просила визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, на території Липнязької сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, викладену в листі від 13.06.2018 року №М-15248/0-4171/0/17-18; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Липнязької сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.08.2018 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області задоволено та визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою, викладену у листі №М-15248/0-4171/0/17-18 від 13.06.2018 року; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не пізніше 30 днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, яка знаходиться на території Липнязької сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019 року Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.08.2018 року залишено без змін. 22.01.2019 року рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.08.2018 року набрало законної сили.

21.02.2019 року Кіровоградським окружним адміністративним судом видано представнику ОСОБА_1 виконавчий лист.

07.03.2019 року Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, вказує на труднощі, які виникли при виконанні виконавчого листа, у зв`язку із тим, що відповідно до державного акту на право колективної власності на землю серія НОМЕР_1 від 16.06.1997 року, виданого КСП «Нива» земельна ділянка знаходиться в межах колективної власності. Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не є розпорядником земельної ділянки та не може надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, яка знаходиться на території Липнязької сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, оскільки земельна ділянка знаходиться вже у колективній власності та перебуває у віданні іншого виконавчого органу територіальної громади, на території якого знаходиться земля.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.03.2019 року у задоволенні заяви Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області звернулось до суду з апеляційної скаргою в якій просило скасувати ухвалу та задовольнити заяву у повному обсязі, визнати виконавчий лист від 21.02.2019 року № 1140/2063/18 таким, що не підлягає виконанню. У доводах апеляційної скарги Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області вказувало, що відповідно до пункту 21 Розділу X Земельного кодексу України, доповненого згідно із Законом № 2498-УІІІ від 10.07.2018, установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Заявник апеляційної скарги вказує, що відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серія НОМЕР_2 від 16 червня 1997 року виданого КСП ім. Нива, земельна ділянка з 01.01.2019 належить до земель припинених колективних с/г підприємств, отже Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з 01.01.2019 року не є розпорядником вищевказаної земельної ділянки. Відповідно до п. 34 ч. 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, врегулювання яких відрізняється від того, обставини щодо якого, встановленні рішенням суду №1140/2063/18. За твердженнями заявника апеляційної скарги, сільська рада відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» здійснює розпорядження зазначеними землями. Липнязька сільська рада Добровеличківського району керуючись статтею 122 Земельного кодексу України та перехідних положень та відповідно до статті 118 є розпорядником земельної ділянки яку відповідно до графічних матеріалів доданих до клопотання бажає отримати у власність гр. ОСОБА_1 та має повноваження щодо розгляду клопотання у місячний строк та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Вказано, що Головним управлінням надано суду інформацію згідно якої земельна ділянка яку позивач бажає отримати у власність відноситься до земель комунальної власності. Головним управлінням в добровільному порядку здійснено повторний розгляд заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовної площею 2,0 га яка знаходиться на території Липнязької сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області та листом від 15.02.2019 року № 31-11-0.332-1695/2-19. Повідомлено про неможливість надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, оскільки даний свідчитиме про перевищення повноважень визначених пунктом 4 статті 122 Земельного кодексу України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що підстави, за якими відповідач просить визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню відсутні. Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень. Суд першої інстанції вказував, що Державний акт на право колективної власності, ще було видано в 1997 році, тобто про його існування Головне управління Держгеокадастру в Кіровоградській області, знало ще під час розгляду адміністративної справи в 2018 році, проте жодних доказів чи пояснень з цього приводу не було надано.

Суд першої інстанції вказав, що заявником надано копію листа в.о. начальника відділу Держгеокадастру у Добровеличківському районі Кіровоградської області №76/410-19 від 07.03.2019 року, згідно якого земельна ділянка, загальною площею 2,00 га, кадастровий номер НОМЕР_3 відповідно до державного акту на право колективної власності на землю, виданого КСП «Нива» серія НОМЕР_1 від 16.06.1997, відноситься до земель колективної власності.

Суд першої інстанції мотивуючи свою позицію, звернув увагу, що у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, станом на 20.03.2019 року, відсутні відомості щодо реєстрації права власності, іншого речового права, іпотеки, обтяження на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , про що свідчать відповідні інформаційні довідки №160264932 та №160266018 від 20.03.2019 року.

Як вказувалось вище, 22.01.2019 року рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.08.2018 року набрало законної сили, 21.02.2019 року Кіровоградським окружним адміністративним судом видано представнику ОСОБА_1 виконавчий лист. Виконавчим листом зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не пізніше 30 днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, яка знаходиться на території Липнязької сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 21.07.2017 року звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га у власність для ведення особистого селянського господарства, із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Липнязької сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області. Листом від 18.08.2017 року №М-15248/0-11219/0/6-17 повідомлено ОСОБА_1 , що бажане місце розташування земельної ділянки зазначене на графічних матеріалах не відповідає призначенню та принципам землеустрою, визначеним Законом України «Про охорону земель», в частині створення раціональної системи землеволодіння та землекористування.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.04.2018 року по справі №П/811/544/18 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Липнязької сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, викладену у листі №М-15248/0-11219/0/6-17 від 18.08.2017 року та зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.07.2017 року №ЗВГ-СП про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства, на території Липнязької сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, з урахуванням висновків суду.

Головне управління Держгеокадастру України у Кіровоградській області, розглянувши повторно заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду, листом від 13.06.2018 р. №М-15248/0-4171/0/17-18, повідомило, про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Як на причину відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, Головне управління Держгеокадастру України у Кіровоградській області не вказувало, що відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серія НОМЕР_1 від 16.06.1997 року, виданого КСП «Нива» земельна ділянка знаходиться в межах колективної власності. Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області під час розгляду справи судом не згадувало, що не є розпорядником земельної ділянки та не може надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, оскільки земельна ділянка знаходиться у колективній власності та перебуває на території Липнязької сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, яка і повинна розглядати клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області долучено до матеріалів справи копії матеріалів виконавчого провадження №58481562, відкритого на підставі виконавчого листа по справі №1140/2063/18, з якого вбачається, що станом на 20.03.2019, рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року не виконано.

Варто вказати, що державний виконавець у виконавчому провадженні №58481562 не вказував на труднощі, що виникли під час виконання рішення суду.

У своїй позиції щодо неможливості виконати рішення суду, відповідач посилається на Державний акт на право колективної власності, серія НОМЕР_1 від 16.06.1997, року виданого КСП «Нива».

Відповідно до листа в.о. начальника відділу Держгеокадастру у Добровеличківському районі Кіровоградської області №76/410-19 від 07.03.2019 року, згідно якого земельна ділянка, загальною площею 2,00 га, кадастровий номер НОМЕР_3 відповідно до державного акту на право колективної власності на землю, виданого КСП «Нива» серія НОМЕР_1 від 16.06.1997 року, відноситься до земель колективної власності.

У Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, станом на 20.03.2019 року, що було встановлено судом першої інстанції, відсутні відомості щодо реєстрації права власності, іншого речового права, іпотеки, обтяження на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , про що свідчать відповідні інформаційні довідки №160264932 та №160266018 від 20.03.2019 року.

Більше того, судова колегія звертає увагу, що ОСОБА_1 не просить надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, та судове рішення не зобов`язує Головне управління надавати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки саме щодо ділянок кадастровими номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 та ділянок у межах Державного акта на право колективної власності серія НОМЕР_1 від 16.06.1997 року виданого КСП «Нива».

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області зобов`язано надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, яка знаходиться на території Липнязької сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області з орієнтовним місцем розташування, без точного вказання яку саме ділянку слід надати ОСОБА_1

Судова колегія наголошує, що згідно ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ч. 2, ч. 3, ст. 14 КАС України).

Згідно ст. 370, ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є: державний акт на право колективної власності на землю серія НОМЕР_1 від 16.06.1997 року, виданого КСП «Нива», за яким земельна ділянка знаходиться в межах колективної власності. Однак, не вказано яке відношення державний акт на право колективної власності на землю серія НОМЕР_1 від 16.06.1997 року має до клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Матеріалами справи встановлено, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області добровільно судове рішення не виконане, виконавчий лист не містить помилок, що можуть ускладнити його виконання.

Причини на які вказує відповідач як на причини для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не є такими, що ускладнюють виконання виконавчого листа або скасовують судове рішення на підставі якого видано виконавчий лист. Більше того, про відомі підстави, які на думку відповідача заважають йому виконати судове рішення, не було повідомлено під час розгляду справи по суті позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 374 КАС України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Законодавцем передбачене визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню з інших причин, які повинні бути доведені. Звернення з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню без наявності підстав, можна розглядати як затягування виконанню рішення та пошук шляхів щодо ухилення від виконання.

Окремо варто вказати, що відповідно до статей 32, 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. За наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення - допускається, в процесі виконання такого рішення, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Державний виконавець не вказував на труднощі щодо виконання рішення суду. Однак, у разі наявності підстав та задля швидкого та повного виконання рішення суду, боржник - відповідач чи державний виконавець можуть скористатись своїм правом та скоригувати виконання рішення суду шляхом встановлення чи зміни порядку його виконання.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Не передбачено повернення судових витрат у разі відмови у задоволенні апеляційної скарги. Судові витрати здійснені суб`єктом владних повноважень не повертаються.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу суду - без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 312, п. 1 ч. 1 ст. 315, 321, 322, 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року, прийняту за результатами розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі № 1140/2063/18 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у порядку ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник