Справа № 480/519/19
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2019-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 р. м. Харків Справа № 480/519/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Гуцала М.І.,

Суддів: Донець Л.О. , Бенедик А.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 , головуючий суддя І інстанції: Є.Д. Кравченко (повний текст складено 08.04.19) по справі № 480/519/19

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України , третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України (далі відповідач), третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України при призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині визначення її у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня 2017 року, замість визначення у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року;

- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути документи ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги, призначити ОСОБА_1 відповідно до статті 16, статті 16.2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з захистом Батьківщини, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року та провести її виплату (з урахуванням частково уже проведеної виплати у розмірі 240 000 гривень.).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій стверджує про неправильне застосування судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову. В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що законодавство не пов`язує право на отримання допомоги з датою встановлення інвалідності, а тому він має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму.

Третя особа надала відзив на апеляційну скаргу, в якому на підтвердження своєї позиції про визначення часу виникнення права на допомогу вказує на приписи п. 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

В свою чергу відповідач також надав відзив на апеляційну скаргу в якому просив залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення першої інстанції без змін.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2019 про призначення справи до розгляду, справа була розглянута колегією суддів в порядку письмового провадження. З врахуванням вимог ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення є дата складання його повного тексту. Повний текст постанови суд апеляційної інстанції складає з дотриманням строків, визначених ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 в періоди з 26.08.2014 по 04.11.2014, з 08.12.2014 по 29.01.2015, з 15.04.2015 по 24.06.2015 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 27.08.2015 № 1452 (а.с. 15).

Як встановлено із довідки Військової частини НОМЕР_1 від 20.03.2015, позивач 21.10.2014 під час виконання обов`язків військової служби в складі сил антитерористичної операції під час виконання завдань інженерного забезпечення в новому терміналі аеропорту м. Донецьк в результаті вибуху міни отримав мінно-вибухову травму (а.с. 16).

Внаслідок зазначеного поранення позивачу було встановлено 25% втрати працездатності, що підтверджується довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках від 10.04.2015 серії 10 ААА № 121143 (а.с. 13), та виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 21 315,00 грн.

В подальшому, 21.04.2017 ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності, внаслідок травми пов`язаної з захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 484938 (а.с. 14).

З метою отримання одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності, позивач звернувся до Охтирського об`єднаного міського військового комісаріату з відповідною заявою.

Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 29.09.2017 № 102 позивачу було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги (а.с. 18).

Позивач оскаржив вищевказану відмову до суду.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.05.2018 по справі № 818/1873/18, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018, адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною відмову Міністерства оборони України у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути документи ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги, відповідно до статті 16, статті 16.2 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 19-21, 22-27).

Як встановлено із Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 14.12.2018 № 125 (а.с. 29), на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.05.2018 за справою № 818/760/18 та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2018 Комісією прийнято таке рішення: призначити капітану в запасі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), якого 24.09.2015 звільнено з військової служби, одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням III групи інвалідності внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини (довідка МСЕК серія 12 ААА № 484938 від 24.04.2017), в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня 2017 року в сумі 240 000 грн. та здійснити виплату з урахуванням раніше виплаченої допомоги (21315 грн.) в сумі 218685 грн.

Вищевказана сума одноразової грошової допомоги була виплачена позивачу за платіжним дорученням від 22.12.2018 № 2486 (а.с. 28, 30).

15.01.2019 ОСОБА_1 звернувся до Міністра оборони України із заявою, в якій просив повторно комісійно повернутися до розгляду питання про призначення ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги та переглянути рішення комісії від 14.12.2018 (протокол № 125) та призначити йому одноразову грошову допомогу у розмірі, визначеному діючим законодавством України, а саме в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року та провести її виплату, з урахуванням уже проведених виплат (а.с. 32-33).

Листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 24.01.2019 № 0290/М-64/76 позивача повідомлено, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 (справа № 1-7/99) до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Згідно з підпунктом б пункту 1 статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (у редакції на дату встановлення інвалідності 21.04.2017) у разі встановлення військовослужбовцю (особі звільненій з військової служби) інвалідності III групи одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року (а.с. 34).

Приймаючи постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що одноразова грошова допомога виплачена позивачу відповідно до вимог чинного законодавства України, з чим погоджується колегія суддів, зважаючи на вимоги діючого законодавства на час спірних правовідносин сторін та фактичні обставини справи.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Згідно із підпунктом 6 пункту 2 статті 16 Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.

Відповідно до статті 16-3 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок № 975).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Таким чином, чинне законодавство пов`язує право на виплату одноразової грошової допомоги з часом встановлення інвалідності, а тому положення законодавства, яке було чинним саме на той момент, регулює спірні правовідносини щодо порядку отримання та розміру такої допомоги. Відповідно є необгрунтованими доводи апеляційної скарги, що чинне законодавство не пов`язує право на виплату допомоги з датою встановлення інвалідності, оскільки це суперечать приписам діючого законодавства України.

Зважаючи на те, що позивачу встановлено інвалідність ІІІ групи 21.04.2017, для визначення розміру грошової допомоги необхідно керуватися діючим саме на той час законодавством. Зокрема, підпункту 1 пункту 6 Порядку № 975, в редакції станом на день встановлення позивачу інвалідності, було передбачено виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у разі встановлення інвалідності III групи.

Внесення постановою Кабінету Міністрів України № 855 від 15.11.2017 змін до підпункту 1 пункту 6 Порядку № 975, відповідно до якого одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення інвалідності III групи - у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, не впливає на розмір допомоги належної до виплати позивачу, оскільки такі зміни набрали чинності після набуття ним права на отримання допомоги.

Відповідні зміни відбулися у зв`язку з новою редакцією пункту б частини першої статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», визначеною Законом № 2004-VIII від 06.04.2017, згідно якої одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі, зокрема, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Проте, суд виходить з того, що право на отримання грошової допомоги у більшому розмірі встановлено відповідно до пункту 2 перехідних положень Закону № 2004-VIII, а саме, з 08 травня 2017 року, крім осіб, стосовно яких до набрання чинності цим Законом прийнято рішення компетентним органом про призначення та виплату їм одноразової грошової допомоги.

Отже, враховуючи, що чинне законодавство України, яке пов`язує право на виплату одноразової грошової допомоги з часом встановлення інвалідності, відповідач, здійснивши виплату допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, діяв у відповідності з приписами чинного законодавства України.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 26 червня 2018 року у справі 750/5074/17, від 14 серпня 2018 року у справі № 807/15426/18, від 26 жовтня 2018 року у справі № 820/2504/18, від 12 лютого 2019 року у справі № 816/1458/18, від 20 травня 2019 року у справі №332/1417/17(2-а/332/64/17).

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, оскільки визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та вимоги ст. 139 КАС України, у справі відсутні підстави для здійснення нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 по справі № 480/519/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Гуцал
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець А.П. Бенедик

Повний текст постанови складено 12.07.2019.