Справа № 280/2277/19
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

15 липня 2019 року Справа № 280/2277/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Енергодарського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (71503, м. Енергодар, вул. Українська, буд.4-а, )

про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1 ) до Енергодарського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі - відповідач), в якому позивач просить суд: зобов`язати Енергодарське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області сформувати та подати до відділення Державного казначейства у м. Запоріжжі Запорізької області подання про повернення ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 3230,00 грн., сплаченого під час нотаріального оформлення договору купівлі-продажу квартири від 29 жовтня 2018 року відповідно до квитанції №36388897 від 29 жовтня 2018 року.

Ухвалою суду від 20 травня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику осіб), а справу призначено до розгляду на 19 червня 2019 року.

Позовна заява обґрунтована тим, що при укладанні договору купівлі-продажу квартири від 29 жовтня 2018 року позивачем згідно квитанції №36388897 було сплачено 3230,00 грн. збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% вартості від придбаної квартири. Вказує, що житло нею придбавалось вперше. Зазначає, що ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про повернення помилково сплаченої суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, проте відповідач відмовив у наданні подання про повернення коштів.

Представник ОСОБА_1 просив позов задовольнити.

Представник Енергодарського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (вх.№23892 від 10 червня 2019 року), у якому зазначено, що при придбанні нерухомого майна у власність на підставі договорів купівлі-продажу всі покупці мають сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, окрім громадян, які перебувають у черзі на отримання житла або придбавають житло вперше. Вказує, що факт придбання житла вперше або перебування в черзі, доведений Позивачем мав виключити Позивача з числа платників збору ще на стадії нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу майна. Вказує, що органи Пенсійного фонду України є органом, що виключно адмініструє зазначений збір і не веде облік (реєстр) осіб, фактів перебування в черзі на придбання майна або його придбання вперше. Враховуючи зазначене, а також відсутність законодавчо передбаченої можливості встановлення фактів придбання житла вперше, Пенсійний фонд не визначає а ні коло платників, а ні виключення з нього. Відповідач вважає, що Позивач придбаваючи житло вже з самого початку стає платником збору, виключення його із кола платників можливе за умови придбання житла вперше, що не підтверджене Позивачем. На думку відповідача, за відсутності належних доказів для застосування вимог Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» № 400/97-ВР від 26 червня 1997 року підстави для повернення суми сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 3230,00 грн. - у управління відсутні.

Представник Енергодарського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У відповідності до пункту 3 частини 6 статті 12 КАС України дана справа є справою незначної складності, та згідно статей 257, 262 розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у межах строку, встановленого статтею 258 КАС України.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

29 жовтня 2018 року ОСОБА_1 придбала квартиру, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, зареєстрованим в реєстрі за №3130, Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №143171654 від 29 жовтня 2018 року.

ОСОБА_1 сплачено 3230,00 грн. збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, що підтверджується квитанцією №36388897 від 29 жовтня 2018 року.

ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою від 15 березня 2019 року про повернення помилково сплаченої суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Енергодарське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надало на вищезазначену заяву відповідь від 26 квітня 2019 року №2851/08.1, у якій зазначило, що Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності нерухоме майно не містить вичерпних даних щодо відомостей про права власності про об`єкт нерухомого майна, у зв`язку з чим придбання житла ОСОБА_1 вперше об`єднане управління визначити не має можливості.

ОСОБА_1 не погоджуючись із відмовою Енергодарського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в поверненні позивачу збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, помилково сплаченого в сумі 3230,00 гривень при укладанні Договору купівлі-продажу квартири від 29 жовтня 2018 року, звернулась до суду із цим позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» №400/97-ВР від 26 червня 1997 року платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до Переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 року № 106 «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету», здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до бюджетів надходжень за ККДБ 24140500 покладено на Пенсійний фонд України.

Відповідно до пункту 2 вищезазначеної постанови, органи, що контролюють справляння надходжень бюджету забезпечують відповідно до законодавства здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів податків, зборів, платежів та інших доходів згідно з переліком, а також ведення обліку платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

Відповідно до частини 2 статті 45 Бюджетного кодексу України, Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

За приписами пункту 7.1 Розділу Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України27 вересня 2010 року № 21-2 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України27 жовтня 2010 року за № 988/18283 облік сплачених сум за платежами, які на певну дату надійшли понад суми, що належать до сплати, визначені як безпосередньо у звітності платника, так і за іншими документами, відображається відповідним органом Пенсійного фонду в картках особових рахунках платників у графі "Переплата".

Пунктом 7.2. Розділу Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів встановлено, що суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України03 вересня 2013 року № 787 та Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України25 вересня 2013 року за № 1650/24182, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах Казначейства, вказані у поданні або заяві платника. Повернення платежів фізичним особам, які не мають рахунків у банках, може здійснюватись шляхом повернення у готівковій формі коштів за чеком органу Казначейства з відповідних рахунків, відкритих у банках на ім`я органу Казначейства, або з відповідних рахунків банку чи підприємства поштового зв`язку, вказаних у поданні або заяві платника (його довіреної особи).

Пунктом 5 розділу І Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів встановлено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

За правилами пункту 8 розділу І Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів Подання складається органом, який здійснює облік заборгованості в розрізі позичальників, за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Суд зазначає, що згідно квитанції №36388897 від 29 жовтня 2018 року кошти у сумі 3230,00 грн. сплачені ОСОБА_1 на рахунок №8015, одержувач УК у м. Енергодарі/24140500, код отримувача: 37942215, банк отримувача Казначейство України, код банку отримувача 899998, призначення платежу *;101; ;24140500;Сплата збору з купівлі-продажу нерух.майна.

Таким чином ОСОБА_1 сплачено 3230,00 грн. збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, що підтверджується дублікатом квитанції №36388897 від 29 жовтня 2018 року.

Суд вважає за необхідне зазначити, що за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше.

Відсутність можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше, не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може впливати на порушення прав громадян, які наділені такими правами.

Враховуючи все вищевикладене суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, отже сплачена сума такого збору підлягає поверненню позивачу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що бездіяльність відповідача щодо неподання подання про повернення ОСОБА_1 безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 3230,00 грн. сплаченого під час нотаріального оформлення договору купівлі-продажу квартири від 29 жовтня 2018 року відповідно до квитанції №36388897 від 29 жовтня 2018 року - є неправомірною, отже позовна вимога про зобов`язання відповідач надати таке подання є обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 1статті 2 КАС України).

За приписами частини 2статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із системного аналізу вищезазначеного, з урахуванням з`ясованих на час розгляду справи обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовна вимога про зобов`язання Енергодарське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області сформувати та подати до відділення Державного казначейства у м. Запоріжжі Запорізької області подання про повернення ОСОБА_1 безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 3230,00 грн., сплаченого під час нотаріального оформлення договору купівлі-продажу квартири від 29 жовтня 2018 року відповідно до квитанції №36388897 від 29 жовтня 2018 року - є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, що складаються зі сплаченого судового збору у сумі 768,40 грн. та витрат на правову допомогу у сумі 2800,00 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В матеріалах справи містяться документи про понесенні позивачем витрати на правову допомогу в сумі 2800,00 грн.

Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 КАС України, основними засадами адміністративного судочинства є зокрема відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Згідно частини 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 3 статті 134 КАС України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат, враховуються:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз вищенаведених норм, дає суду, підставу прийти до висновку про те, що витрати сторони на правничу допомогу мають бути фактично понесеними (здійсненими) та підтвердженими відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами.

Позивачем через свого представника на підтвердження понесених витрат надано суду наступні документи:

- Договір про надання правової допомоги від 13 лютого 2019 року;

- Акт виконаних робіт №1 до Договору про надання правової допомоги від 13 лютого 2019 року;

- Розрахунок витрат на правову допомогу від 22 лютого 2019 року;

- Чек від 22 лютого 2019 року на суму 2800,00 грн.

Як вбачається з наведених документів, розмір судових витрат позивача на оплату гонорару їх представникові за надання правової (правничої) допомоги становить 2800,00 грн.

Представник відповідача заперечив проти вимоги про стягнення судового збору.

Суд звертає увагу на те, що сума у 2800,00 грн. є цілком співмірною з позовними вимогами та втратою трудового часу представника на підготовку позовної заяви, надання з цього приводу консультацій.

Наведені документи судом оцінені як належні та достатні (в розумінні статей 73 та 76 КАС України), оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем витрат на правничу допомогу.

За правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 21 березня 2018 року у справі №815/4300/17, на підтвердження наведених обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на наведене, що понесені позивачем судові витрати, зокрема сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, підтверджені належними та допустимими доказами, суд прийшов до висновку, що такі витрати підлягають стягненню з відповідача.

Оскільки суб`єктом владних повноважень у справі є Енергодарське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, то з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 9,72, 77, 132, 139, 143, 241, 243-246, 255, 263 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Енергодарського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (71503, м. Енергодар, вул. Українська, буд.4-а, ) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати Енергодарське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (71503, м. Енергодар, вул. Українська, буд.4-а, ) сформувати та подати до відділення Державного казначейства у м. Запоріжжі Запорізької області подання про повернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 3230,00 грн. сплаченого під час нотаріального оформлення договору купівлі-продажу квартири від 29 жовтня 2018 року відповідно до квитанції №36388897 від 29 жовтня 2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Енергодарського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (71503, м. Енергодар, вул. Українська, буд.4-а, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 768,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2800,00 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 15 липня 2019 року.

Суддя Д.В. Татаринов