Справа № 9901/279/19
Суддя: Анцупова Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

05 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 9901/279/19

Провадження № 11-546заі19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Анцупової Т. О.,

суддів: Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розгляд справи № 9901/279/19 за їх позовом до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, треті особи: Голова Верховної Ради України Парубій Андрій Володимирович, Верховна Рада України, про визнання протиправним та нечинним указу Президента України за правилами загального позовного провадження,

УСТАНОВИЛА:

23 травня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду з позовом, у якому просили:

- визнати протиправними (незаконними), такими, що не відповідають частині першій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), дії Президента України Зеленського В. О. щодо владного (обов`язкового до виконання на території України) вирішення Указом Президента України від 21 травня 2019 року № 303/2019 «Про дострокове припинення повноважень Верховної Ради України та призначення позачергових виборів» (далі - Указ № 303/2019) спору між Президентом України і Верховною Радою України (Головою Верховної Ради України) стосовно дня (моменту) припинення діяльності коаліції депутатських фракцій у Верховній Раді України восьмого скликання;

- визнати протиправним (незаконним), таким, що не відповідає частині першій статті 2 КАС України, та нечинним Указ № 303/2019;

- зобов`язати Президента України Зеленського В. О. відшкодувати Державному бюджету України фактичні витрати з Державного бюджету України на підготовку та проведення позачергових виборів до Верховної Ради України, здійснених на виконання Указу № 303/2019.

Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, керуючись пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України, ухвалою від 28 травня 2019 року відмовив у відкритті провадження у цій справі, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Водночас суд у зазначеній ухвалі роз`яснив заявникам, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до Великої Палати Верховного Суду апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28 травня 2019 року, а справу направити для продовження розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду ухвалами від 11 та 18 червня 2019 року відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і призначила справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників на підставі частини третьої статті 311 КАС України на 26 червня 2019 року.

25 червня 2019 року до Великої Палати Верховного Суду від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла заява (клопотання) про розгляд справи № 9901/279/19 (провадження № 11-546заі19) у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін і третіх осіб.

Також 26 червня 2019 року до Великої Палати Верховного Суду від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла заява (клопотання) про призначення слухання справи № 9901/279/19 (провадження № 11-546заі19) у відкритому судовому засіданні на 09 липня 2019 року.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін. Розгляд справи відкладено на 05 липня 2019 року.

05 липня 2019 року до Великої Палати Верховного Суду від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи № 9901/279/19 за правилами загального позовного провадження.

На обґрунтування клопотання його автори зазначили, що у справах, пов`язаних з можливістю відшкодування (стягнення) з одної із сторін коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, застосовуються виключно правила загального позовного провадження.

Перевіривши клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розгляд справи № 9901/279/19 за правилами загального позовного провадження, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Згідно із частинами першою та третьою статті 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Водночас частиною четвертною статті 12 КАС України встановлено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Встановлений статтею 12 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства (загальне або спрощене провадження) стосується розгляду справ у суді першої інстанції.

Разом з цим особливості розгляду справ у суді апеляційної інстанції регламентовано статтями 306 - 312 КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 311 КАС України Велика Палата Верховного Суду як суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення її учасників (у порядку письмового провадження), якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагають участі сторін.

Указаною нормою передбачено право Великої Палати Верховного Суду розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження), якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають участі сторін.

Водночас згідно із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.

Практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany» («Аксен проти Німеччини»), заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Varela Assalino v. Portugal» («Варела Ассаліно проти Португалії»), заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Велика Палата Верховного Суду створила учасникам справи належні умови для ознайомлення з рухом справи № 9901/279/19 шляхом надсилання копій процесуальних документів. Крім того, кожен з учасників справи може користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками, визначеними статтею 44 КАС України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

З огляду на те, що предметом перегляду в цій справі є процесуальна ухвала суду першої інстанції, а також ураховуючи характер спірних правовідносин, який не вимагає участі сторін, Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 266 та 311 КАС України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розгляд справи № 9901/279/19 за їх позовом до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, треті особи: Голова Верховної Ради України Парубій Андрій Володимирович, Верховна Рада України, про визнання протиправним та нечинним указу Президента України за правилами загального позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді С. В. Бакуліна В. С. Князєв

В. В. Британчук Л. М. Лобойко

Ю. Л. Власов Н. П. Лященко

М. І. Гриців О. Б. Прокопенко

Д. А. Гудима Л. І. Рогач

В. І. Данішевська О. М. Ситнік

Ж. М. Єленіна О. С. Ткачук

О. С. Золотніков В. Ю. Уркевич

О. Р. Кібенко О. Г. Яновська