Справа № 500/974/19
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/974/19

09 липня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання Заблоцька І.І.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Чайківська М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області (надалі, відповідач, ГУ ДФС у Тернопільській області), в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 03.04.2019 року на суму 1308,38 грн., визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 03.04.2019 року на суму 732,59 грн.

Позов обґрунтований тим, що 10 квітня 2019 року, позивачем отримано від Головного управління ДФС України у Тернопільській області податкове повідомлення-рішення № від 03.04.2019, яким за затримку сплати грошового зобов`язання по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки йому було нараховано штраф у розмірі 1308,38 грн. та податкове повідомлення-рішення №, яким за затримку сплати грошового зобов`язання по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки було нараховано штраф у розмірі 732,59 грн. На думку позивача, вказані податкові повідомлення-рішення є безпідставними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки всі податкові зобов`язання позивачем були сплачені вчасно, у строки, передбачені чинним законодавством України. Таким чином, позивач просив скасувати оскаржувані податкові повідомлення - рішення, а позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків до 07.05.2019 року. У вказаний строк позивач усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.05.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 03.06.2019 року о 12:00 год.

Представник відповідача подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що відомості про дату отримання оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та сплати сум грошового зобов`язання, які визнаються позивачем в адміністративному позові, доводять порушення ним граничних термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно, які визначені у податковому повідомленні - рішенні від 19.06.2017 року №109614-13, податковому повідомленні - рішенні від 03.05.2018 року №0-1918 та даних ІС "Податковий блок". Представник відповідача зазначив, що відповідно до п.п.57.2 ст.57 п.п.266.10.1 а п.266.10 ст.266 Податкового кодексу України (надалі, ПК України), Головним управлінням ДФС у Тернопільській області правомірно винесено податкове повідомлення - рішення від 03.04.2019 року №, податкове повідомлення - рішення від 03.04.2019 року № за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичною особою, яка є власником об`єкта житлової нерухомості.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідачем не надано жодних доказів того, що податкові повідомлення рішення про сплату сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 ст.266 ПК України, та відповідні платіжні реквізити були надіслані позивачу. Позивач вважає, що якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) фізичній особі податкове повідомлення - рішення з податку на майно у строки, встановлені відповідними нормами цього Кодексу, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбачено цим Кодексом за несвоєчасну плату податкового зобов`язання.

Позивач також подав до суду доповнення позовної заяви, в яких зазначив, що в оскаржуваних податкових повідомленнях - рішеннях № від 03.04.2019 року та № від 03.04.2019 року обчислюються розміри нарахованих штрафів у період з 02.10.2016 року по 22.08.2018 року. Таким чином, позивач вважає що відповідач здійснив нарахування штрафів за період, що становить більше одного року з дати винесення вказаних податкових повідомлень - рішень.

03.06.2019 року у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 19.06.2019 року о 10:15 год.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення, в якому зазначив, що відповідно до квитанції про відправлення рекомендованого листа ОСОБА_1 , податкове повідомлення-рішення №89398-13 від 09.06.2016 року було відправлене 23.09.2016 року, однак як стверджує позивач, дане податкове повідомлення - рішення він отримав 02.10.2016 року. Представник відповідача вказав, що позивач вчасно не сплатив податкове зобов`язання, тому йому нараховано штрафну санкцію за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичною особою, яка є власником об`єкта житлової нерухомості. Представник відповідача зазначив, що податкове повідомлення-рішення №109614-13 від 19.06.2017 року було повернене з поштового відділення через закінчення терміну зберігання. Також, вказав, що відповідно до квитанції про відправлення рекомендованого листа ОСОБА_1 , податкове повідомлення - рішення №0-1918 від 03.05.2019 року було відправлене 18.06.2018 року та отримано позивачем 25.06.2018 року, а саме грошове зобов`язання сплачене позивачем 23.08.2018 року. Представник відповідача вказав, що згідно із даними інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 за видом бюджету 50 (місцевий бюджет), зарахування від банку відбулось 27.08.2019 року. Представник відповідача вважає, що оскільки пункт 126.3 ст.126 Податкового кодексу України був прийнятий після порушення строку сплати податкового зобов`язання, позивач не звільняється від сплати штрафних санкцій, а тому у задоволенні позову просив відмовити.

19.06.2019 року у відкритому судовому засіданні оголошено перерву до 09.07.2019 року о 11:30 год.

09.07.2019 року позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити повністю, з мотивів, наведених у позовній заяві, відповіді на відзив, доповненнях до позовної заяви.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні повністю, з мотивів, наведених у відзиві на адміністративний позов, письмових запереченнях.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Тернопільській області проведено камеральну перевірку з питання своєчасності внесення до бюджету сум податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичною особою, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2015-2017 рік, за результатами якої складено Акт №101/19-00-54-08/ від 26.02.2019 року. Даною перевіркою встановлено порушення граничного строку сплати узгодженого податкового зобов`язання по платі за землю, чим порушено п.п.266.10.1 п.266.10 ст.266 ПК України від 02.12.2010 №2755-УІІ із змінами та доповненнями щодо термінів сплати податкового зобов`язання.

Головним управлінням ДФС України у Тернопільській області на підставі Акта №101/19-00-54-08/ НОМЕР_1 від 26.02.2019 року винесено податкове повідомлення-рішення № від 03.04.2019, яким за затримку сплати грошового зобов`язання по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в сумі 6541,90 грн. позивачу було нараховано штраф у розмірі 20% в сумі 1308,38 грн.

Відповідачем також на підставі Акта №101/19-00-54-08/ від 26.02.2019 року винесено податкове повідомлення-рішення № від 03.04.2019 року, яким за затримку сплати грошового зобов`язання по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в сумі 7325,90 грн. позивачу було нараховано штраф у розмірі 10% в сумі 732,59 грн.

Не погоджуючись із винесеними відповідачем податковими повідомленнями - рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що у відповідності до статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п. 266.1.1 та 266.2.1 ст. 266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Відповідно до пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 вказаного Кодексу, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Згідно з пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266.10 вказаного Кодексу, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується, зокрема фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.06.2015 Тернопільською ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №39657-17 по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 1114,47 грн. Грошове зобов`язання за вказаним податковим повідомленням - рішенням сплачено в сумі 1114,47 грн., що підтверджується квитанцією №10 від 08.02.2016 року.

09.06.2016 Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №89398-13 по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік у сумі 3069,36 грн. У відповідності до квитанції №29 від 08.12.2016 грошове зобов`язання оплачено в сумі 3069,36 грн.

13.12.2017 Головним управлінням ДФС у Тернопільській області винесена податкова вимога форми «Ф» №17455-17 по платежах податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки станом на 12.12.2017 року у сумі 3491,85 грн. та по земельному податку з фізичних осіб у сумі 300,31 грн. Зазначені грошові зобов`язання сплачені позивачем, що підтверджується квитанціями № 1 та № 2 від 07.03.2018.

03.05.2018 Головним управлінням ДФС у Тернопільській області винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №0-1918 по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, податковий період - 2017 рік, у сумі 7392,00 грн. Згідно квитанції №29 від 23.08.2018 року, грошове зобов`язання у розмірі 7392,00 грн. сплачено в повному обсязі.

Суд зазначає, що у розумінні ст. 42 ПК України, податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 58.3 ст.58 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розряду даної справи, позивачем не заперечувалось отримання оскаржуваних податкових повідомлень - рішень 10.04.2019 року, однак відповідачем не подано до суду належних, достатніх та допустимих доказів, що підтверджують вручення контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень - рішень у спосіб, визначений ст.42 ПК України.

При цьому, суд не приймає до уваги лист ТД АТ "Укрпошта" від 19.04.2019 року №201-04-1220, оскільки виходячи зі змісту даного листа суд позбавлений можливості встановити надіслання саме оскаржуваних податкових повідомлень - рішень позивачу.

Суд зазначає, що до матеріалів даної справи долучено лише рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (без дати), квитанцію про відправлення від 18.06.2018 року з корінцем податкового повідомлення - рішення форми "Ф" №0-1918 від 03.05.2018 року, квитанцію про відправлення від 23.09.2016 року з корінцем податкового повідомлення - рішення форми "Ф" №89398-13 від 09.06.2016 року. Доказів отримання позивачем даних податкових повідомлень-рішень суду не подано і судом не здобуто. При цьому суд приймає до уваги твердження представника відповідача, що вказані податкові повідомлення рішення надсилалися позивачу простими, а не рекомендованими з повідомленням про вручення листами.

З наведеного мотиву, при вирішенні спору по суті, суд приймає до уваги твердження позивача, що податкове повідомлення - рішення форми "Ф" №89398-13 від 09.06.2016 року отримане позивачем 02.10.2016 року, а грошове зобов`язання за цим повідомленням сплачене 08.12.206 року; податкове повідомлення - рішення форми "Ф" №0-1918 від 03.05.2018 року отримане позивачем 22.06.2018 року, а грошове зобов`язання за ним сплачено 27.08.2018 року; податкове повідомлення - рішення №109614-13 від 19.06.2017 року та податкова вимога не отримані позивачем.

Отже, на думку суду, податкові зобов`язання позивача сплачені у строк, передбачений пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266.10 ПК України.

При цьому, у розумінні податкового законодавства України, відомості з ІС "Податковий блок" про дату отримання оскаржуваних податкових повідомлень - рішень не є належним, достатнім, та допустимим доказом у розумінні ПК України.

Таким чином, суд вважає, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення винесені з порушенням норм чинного законодавства України та підлягають скасуванню.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в справі «Золотас проти Греції» стаття 1 Протоколу № 1, яка має за головну мету захистити особу від будь-якого посягання держави на повагу до її майна, може також вимагати позитивних зобов`язань, відповідно до яких держава має вжити певних заходів, необхідних для захисту права власності, зокрема, якщо існує прямий зв`язок між заходом, якого заявник може правомірно очікувати від влади, і ефективним користуванням ним своїм майном (Zolotas v. Greece, № 66610/09). Подібний висновок викладений у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Капітал Банк АД проти Болгарії» (Capital Bank AD v. Bulgaria, № 49429/99).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України», суд підкреслив особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Враховуючи вищенаведене, ст.2 КАС України, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення повністю, судовий збір підлягає відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

2.Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області від 03.04.2019 року № та №.

3.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Тернопільській області (Тернопільська область, м.Тернопіль, вул.Білецька,1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ід. АДРЕСА_2 НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім)мгрн. 40 коп., сплачений згідно квитанції № 0.0..1 від 20.04.2019 року та судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп., сплачений згідно квитанції №16 від 07.05.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 липня 2019 року.

Головуюча суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.