Справа № 140/1839/19
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1839/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства Онлікар до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство Онлікар звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу від 28.05.2019 №1925 Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваний наказ від 28 травня 2019 року за № 1925 Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП Онлікар є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивачем на запит відповідача від 14 березня 2019 року № 8471/10/03-20-55-12 було надано вмотивовану відповідь. Посилається на те, що письмовий запит відповідача був надісланий з порушенням вимог статті 73 Податкового кодексу України, пунктів 9 , 10 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245, а саме без зазначення підстав для надіслання запиту та отримання відповіді, фактів, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового чи іншого законодавства, що можуть стати підставою для витребування документів. Щодо висновку контролюючого органу наявного в запиті про так звані розбіжності у визначених витратах у фінансовій звітності підприємства та даними контролюючого органу, позивач вважає такі дії відповідача маніпулюванням даними з метою незаконного отримання інформації та документів від суб`єкта господарювання. Вважає, що позивачем було повністю дотримано вимоги п.73.3 ст. 73 Податкового кодексу та надано вичерпну відповідь (відмову) на безпідставний запит, а тому з наведених підстав, позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДФС у Волинській області від 28 травня 2019 року за № 1925 Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП Онлікар.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи (а.с.1).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні за участю сторін було відмовлено.

У відзиві на позов від 25 червня 2019 року (а.с.22-23) представник відповідача позовних вимог не визнав, мотивуючи тим, що оскільки позивачем не надано в повному обсязі пояснень та їх документального підтвердження щодо запитуваної інформації у запиті від 14 березня 2019 року № 8471/10/03-20-55-12, тому вважає, що у ГУ ДФС у Волинській області були наявні підстави, визначені Податковим кодексом України, для проведення документальної позапланової виїзної перевірки, у зв`язку з чим відповідно до статті 75, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України було видано наказ від 28 травня 2019 року за № 1925 Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП Онлікар. З урахуванням наведеного просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Волинській області сформовано та направлено на адресу Приватного підприємства Онлікар письмовий запит Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) від 14 березня 2019 року № 8471/10/03-20-55-12 (а.с.10-12), в якому посилаючись на підпункти 16.1.5, 16.1.7 пункту 16.1 статті 16, підпункти 20.1.2 пункту 20.1 статті 20, п.1 абзацу третього підпункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, просить надати інформацію та її документальне підтвердження за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 з наступних питань:

- розшифровку та зведені регістри, журнали-ордери, відомості, первинні та/або інші документи по рахунках бухгалтерського обліку 28, 70, 71. 90. 91. 92 93, 94, 95, 97 з яких перенесено інформацію та сформовано показники фінансової звітності за 2018 рік;

- надати пояснення щодо визначених розбіжностей формування витрат згідно баз даних ІС Податковий борг із даними фінансової звітності за 2018 рік;

- деталізація залишків (в якій валюті) дебіторської та кредиторської заборгованості визначених відповідно до фінансової звітності за 2018 рік в розрізі контрагентів та дати виникнення, зокрема: по показниках дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги, кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги;

- підтверджуючі документи по показнику Запаси (р.1100) на 31.12.2018 на суму 17214,7 тис. грн., зокрема розшифровка по номенклатурі ТМЦ, можливості зберігання, місце зберігання (договори, оплата), тощо.

Приватне підприємство листом від 09 квітня 2019 року надало ГУ ДФС у Волинській області письмову відповідь (а.с.13-17) в якій зазначило, що підприємство не вбачає підстав для надання документів за даним запитом, та вважає себе звільненим від обов`язку в надані відповіді на даний запит, з додаванням документів, оскільки з наведеної інформації не вбачає, яким фактами керується податковий орган при надані даного запиту та податковий орган не вказує відомостей, що є джерелом даних фактів.

На підставі статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, у зв`язку із ненаданням пояснень та їх документального підтвердження, які спростовують виявлені недостовірності даних, на запит платнику від 14 березня 2019 року № 8471/10/03-20-55-12, ГУ ДФС у Волинській області 28 травня2019 року видало наказ за № 1925 Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП Онлікар (а.с. 8).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245 Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом (далі Порядок № 1245). Зокрема, чітко визначено перелік підстав для направлення суб`єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Так, відповідно до пунктів 73.3, 73.5 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. З метою отримання податкової інформації, необхідної у зв`язку з проведенням перевірок, контролюючі органи мають право здійснювати зустрічні звірки даних суб`єктів господарювання щодо платника податків.

За змістом пункту 10 Порядку №1245 встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно із абзацом четвертим підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Перелік обставин, за наявності яких контролюючий орган може призначити документальну позапланову перевірку, передбачено пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України. Зокрема, за змістом вказаної статті документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Таким чином, однією з підстав для проведення документальної позапланової перевірки, згідно із пунктами 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, є ненадання платником податків обґрунтованого пояснення та відповідних документів на обов`язковий запит контролюючого органу.

З наведеної норми вбачається, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 800/3151/16 (К/9901/41222/18), та враховується при вирішенні цієї справи в силу приписів частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З матеріалів справи вбачається, що запит, направлений відповідачем на адресу позивача містив вказівку на фактичну і правову підстави направлення запиту підпункти 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, а також обставини, визначені абзацом 4 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, а саме:

За даними фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за 2018 рік ПП Онлікар відображено, що при доходах 86 295 тис.грн. витрати становлять 86 386,6 тис. грн., в т. ч. собівартість - 81 673,3 тис.грн, інші операційні витрати - 4 713,3 тис.грн. Фінансовий результат (збиток) -91,6 тис. грн.

З врахуванням наявної інформації в податкових базах ДФС, зокрема звіту 1 ДФ та фінансової звітності за 2018 рік, розрахована сума витрат склала 65 806,5 тис. грн.,, зокрема 52,2 тис.грн. оплата праці, відрахування ЄСВ; «+» 6 909,8 тис.грн. сума придбання з врахуванням коригування за даними ЄРПН; «+» 12 321,2 тис.грн. імпорт; «-« 13 476,7 тис. грн. збільшення запасів до початку звітного періоду.

Сума визначених витрат склала 65 806,5 тис.грн., а за даними фінансової звітності 86386,6 тис.грн., тобто розбіжність щодо завищення витрат у фінансовій звітності складає 20580,1 тис. грн. і відповідно заниження податку на прибуток в сумі 3704,4 тис.гривень.

За таких обставин на позивача покладався обов`язок щодо надання інформації та запитуваних первинних документів на складений запит податкового органу.

Однак позивач запитувані первинні документи та обґрунтовані пояснення податковому органу не надав, оскільки вважає себе звільненим від обов`язку в надані відповіді на даний запит.

Відповідно до статті 81 Податкового кодексу України у наказі на проведення документальної позапланової перевірки повинно бути зазначено підставу для її проведення, визначену цим Кодексом.

До матеріалів справи долучено наказ відповідача від 28 травня 2019 року за № 1925, який відповідає цим вимогам.

У постанові Верховного суду від 22.05.2018 (№К/9901/30642/18) в справі №820/4605/17 викладена правова позиція стосовно спірних правовідносин, зміст якої зводиться до наступного: в основу оскаржуваного наказу про проведення перевірки покладені підстави та умови для прийняття саме не надання позивачем пояснень та документів щодо цих п`яти контрагентів…. за таких обставин на позивача покладався обов`язок щодо надання інформації, про надання якої і складений запит податкового органу, а у податкового органу виникло право на її проведення внаслідок безпідставної відмови у цьому. Фактичною підставою для проведення позапланової виїзної перевірки позивача стало ненадання ним пояснень та їх документального підтвердження на обов`язковий письмовий запит.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що податковий орган при направленні запиту про надання інформації від 14 березня 2019 року № 8471/10/03-20-55-12, а також винесенні наказу від 28 травня 2019 року за № 1925 Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП Онлікар діяв на підставі, в порядку і у спосіб, передбачений законодавством.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку що відповідачем доведено правомірність винесення оскаржуваного наказу від 28 травня 2019 року за № 1925 Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП Онлікар, з огляду на що в задоволенні позову належить відмовити повністю.

Керуючись статтями 241-246, 250, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства Онлікар до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області, про визнання протиправним та скасування наказу, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач: Приватне підприємство Онлікар , адреса: 43025, Волинська область, місто Луцьк, вул. Коперника, 25, 1 поверх, кабінет 8.

Відповідач: Головне управління Державної фіскальної служби у Волинської області, , адреса: 43010, м. Луцьк, Київський майдан, 4.

Суддя В.Д. Ковальчук