Справа № 160/4411/19
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2019 року Справа № 160/4411/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮхно І. В.
при секретаріГончаровій В.Г.
представника позивача відповідача представника третіх осіб не з`явився не з`явився не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця, -
15.05.2019 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича (відповідно до штемпеля поштового відділення направлений засобами поштового зв`язку 18.01.2019), у якому позивач просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича про відкриття виконавчого провадження №57984777 від 28.12.2018, відкритого на підставі виконавчого напису №5150 від 27.12.2018 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 суми, що підлягає стягненню за договором позики грошових коштів посвідченого 21.11.2018 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іванютіним-Сандомирським Л.О. за реєстровим №114, а також витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису нотаріуса у загальній сумі 1989700 грн.;
- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича про стягнення з боржника основної винагороди ВП№57984777 від 28.12.2018;
- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича про арешт майна боржника ВП№57984777 від 28.12.2018;
- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича про арешт коштів боржника ВП№57984777 від 28.12.2018.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що:
- 14.01.2019 позивач ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №57984777, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенком Ю.О. на підставі вищевказаного виконавчого напису;
- позивач зазначає, що виконавче провадження відкрито 28.12.2018 за зверненням ОСОБА_2 на суму 1 989 700,00 грн. Заяв чи довіреностей на представництво інших учасників, зазначених у виконавчому написі нотаріуса №5150 від 27.12.2018, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , виконавче провадження не містить, що підтверджує, що ОСОБА_2 не мав повноважень на представництво інтересів останніх, а відповідач відповідно не мав права приймати заяву від 28.12.2018 на стягнення суми в розмірі 1 989 700,00 грн. та зобов`язаний був її повернути;
- позивач вважає, що приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. відкрив виконавче провадження №57984777 і розпочав виконавчі дії в порушення вимог ст. 16, 26 Закону України «Про виконавче провадження», тому постанова про відкриття виконавчого провадження і наступні постанови, прийняті в межах цього виконавчого провадження, є протиправними і підлягають скасуванню;
- крім того, позивач звертає увагу, що відповідач грубо порушив вимоги ст. 56, 57 Закону України «Про виконавче провадження» та виніс постанову про арешт майна ОСОБА_1 , якою накладено арешт на все майно, без визначення вартості та без опису майна, а також не у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів в сумі 2 188 907 грн., а значно більший задля здійснення маніпуляцій з майном та наявності певної зацікавленості для переслідування власних інтересів по незаконному збагаченню;
- позивач вважає, що з урахуванням положень частини 1 статті 68 Закону №1404 оскаржувана постанова про арешт коштів боржника є протиправною та підлягає скасуванню;
- законодавством передбачена обов`язкова вимога до постанови про стягнення з боржника основної винагороди, а саме: вказана постанова повинна містити розрахунок та порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця;
- оскаржувана постанова про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця містить лише посилання на вимоги статті 18, 27, 31 Закону України «Про виконавче провадження», якими передбачено наслідки та порядок виконання рішень та підстави за якими не здійснюється стягнення таких винагород;
- на думку позивача, в оскаржуваній постанові про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця не конкретизовано та не вказано порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця, що є порушенням вимог частини 7 статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху у зв`язку з недотриманням вимог статей 160, 161 КАС України та запропоновано позивачу протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви.
22.05.2019 на виконання ухвали до суду від позивача надійшли докази сплати судового збору у загальній сумі 3 073,60 грн.
31.05.2019 позивачем отримано копію вищезазначеної ухвали, що підтверджується розпискою, яка міститься у матеріалах справи.
31.05.2019 о 15:44 год. на виконання ухвали до суду від позивача надійшли докази сплати судового збору у сумі 1 221,30 грн.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді Юхно І.В. у відрядженні у період з 03.06.2019 по 05.06.2019 року заява ОСОБА_1 від 31.05.2019 отримана головуючим суддею Юхно І.В. 06.06.2019.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі з урахуванням положень статті 287 КАС України, залучено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, призначено підготовче судове засідання 11.06.2019 об 11:00 год. та витребувано від відповідача додаткові докази у справі.
10.06.2019 від представника третьої особи ОСОБА_3 - адвоката Чопенка Д.В. надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи на іншу дату.
11.06.2019 від представника позивача - адвоката Товстого К.А. до суду надійшла заява про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із зайнятістю адвоката у іншому судовому засіданні.
11.06.2019 у підготовче судове засідання позивач та відповідач не з`явився, відповідач про причини неявки суду не повідомив. Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у підготовче судове засідання також не з`явились, у матеріалах справи відсутні відомості про вручення ОСОБА_4 повідомлення про дату, час та місце підготовчого судового засідання, а ОСОБА_2 про причини неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи ОСОБА_3 - адвокат Чопенка Д.В. у підготовчому судовому засідання підтримав клопотання про відкладення розгляду справи з метою забезпечення можливості ознайомитись з матеріалами справи.
З огляду на викладене, судом задоволено клопотання представника позивача та представника третьої особи Фролова О.О., а також у зв`язку з відсутністю у матеріалах справи відомостей про вручення ОСОБА_4 повідомлення про дату, час та місце підготовчого судового засідання, було відкладено підготовче судове засідання до 19.06.2019 о 15:00 год.
11.06.2019 через канцелярію суду від відповідача надійшли докази на виконання ухвали від 06.06.2019 та відзив на позов, у якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні, з огляду на таке:
- відповідач вважає, що боржником був пропущений строк на оскарження рішення, дій або бездіяльності приватного виконавця, оскільки відповідно до описової частини ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.06.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 надійшов до суду 15.05.2019, майже понад 4 місяці;
- приватним виконавцем, було відкрито виконавче провадження №57984777 відносно стягувача ОСОБА_2 за його за заявою від 28.12.2018 з виконання виконавчого напису № 5150, вчиненого 27.12.2019 Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , суми, що підлягає стягненню за договором позики грошових коштів посвідченого 21.11.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Іванютіним-Сандомирським Л.О. за реєстровим №114, а також витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису нотаріуса у загальній сумі 1 989 700,00 грн;
- копії постанов про відкриття виконавчого провадження №57984777, рекомендованою кореспонденцією були направлені боржнику для виконання, стягувачу до відома;
- відповідач вважає, що у приватного виконавця, відсутні підстави для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання;
- приватним виконавцем одночасно з відкриттям виконавчого провадження з урахуванням суми боргу за виконавчими документами, сум основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження за користування АСВП, 28.12.2018 винесена постанова про арешт майна боржника, зазначеного в заяві стягувана про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлені відповідним реєструючим органами та дані внесені до відповідних Реєстрів;
- також приватним виконавцем з урахуванням сум боргу за виконавчими документами, суми основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження за користування АСВП, 28.12.2018 накладено арешт на кошти боржника, що містяться на банківських рахунках, які зазначені у заяві стягувана про відкриття виконавчого провадження, про що винесена відповідна постанова, копії якої були направлені до відповідних банківських установ;
- оскільки під час відкриття виконавчого провадження ні фізично, ні технічно неможливо одночасно винести дві окремі постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна (коштів) боржника, то винесення постанови про арешт майна (коштів) має бути наступною дією виконавця, яка слідує одразу після відкриття виконавчого провадження;
- постанова про стягнення з боржника основної винагороди, на думку відповідача, винесена приватним виконавцем з дотриманням вимог ч. 7 ст. 31 «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»;
- відповідач звертає увагу суду на те, що на теперішній час виконавче провадження №57984777 зупинено на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.01.2019 №201/970/19, відповідно до якої зупинено стягнення за виконавчим документом, про що приватним виконавцем винесена відповідна постанова від 30.01.2019, копії якої направлені сторонам виконавчого провадження;
- відповідач зазначає, що позивач не вказує до яких саме негативних наслідків для нього призвели дії та рішення приватного виконавця. Отже, жодних доказів на підтвердження порушення прав боржника, на підтвердження настання будь-яких негативних наслідків для нього, Позивач не надав.
19.06.2019 від представника третіх осіб - адвоката Ліфлянчика С.І. надійшли письмові пояснення щодо позову, у яких треті особи просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з наступним:
- треті особи вважають, що дії приватного виконавця були прийняті або вчинені відповідно до закону;
- посилання позивача на порушення відповідачем ст. ст. 16, 26 Закону України «Про виконавче провадження» при відкритті виконавчого провадження, а саме на те, що ОСОБА_2 було підписано заяву про примусове виконання виконавчого напису одноосібно без підпису ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також без будь-яких довіреностей від них, що не узгоджується з нормами чинного законодавства;
- 28.12.2018 приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенку Ю.О. особисто ОСОБА_2 подано власноручно підписану заяву про примусове виконання виконавчого напису №5150 від 27.12.2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В., до якої було додано оригінал вказаного виконавчого напису, копію договори позики грошових коштів, квитанції про сплату авансового внеску;
- виконавчий напис №5150 від 27.12.2018 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. повністю відповідав вимогам ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»;
- жодної з підстав, передбачених ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» для повернення стягувачу виконавчого документа приватним виконавцем без прийняття його до виконання не існувало.
- посилання на те, що у постанові про стягнення з боржника основної винагороди не конкретизовано та не вказано порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця, на думку третіх осіб, не відповідає дійсності, оскільки у вказаній постанові здійснений детальний розрахунок основної винагороди приватного виконавця;
- в заяві про примусове виконання виконавчого напису ОСОБА_2 зазначав конкретне майно та конкретні рахунки в банках ОСОБА_1 та просив накласти арешт на належне на праві власності боржнику нерухоме майно;
- вищевказані дії і були зроблені приватним виконавцем в чіткій відповідності та в силу положень ч. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»;
- в оскаржуваних постановах про арешт майна та коштів боржника зазначалося, що вказане майно боржника арештовується в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження: 2 188 907,00 грн;
- посилання скаржника на відсутність визначення вартості майна, на яке наскладувалося арешт є безпідставним, оскільки визначення вартості арештованого майна (оцінка майна) згідно положень ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» є наступною стадією виконавчого провадження після опису та арешту вказаного майна, що має свою процедуру та порядок, а аж ніяк не одночасними діями.
- треті особи також стверджують, що позивачем значно пропущено строк звернення до адміністративного суду з вказаним позовом (більше ніж на 3 місяці).
З метою забезпечення права учасників справи ознайомитись з відзивом та поясненнями, а також отримання додаткових доказів у справі, судом оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 05.07.2019 об 11:30 год.
05.07.2019 у підготовчому судовому засіданні учасники справи повідомили, що всі наявні в них докази надані до матеріалів справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.07.2019 закрито підготовче провадження та за письмовими згодами сторін розпочато розгляд справи по суті одразу після закінчення підготовчого судового засідання.
У судовому засіданні 05.07.2019 судом оголошено перерву до 11.07.2019 о 14:00 год.
11.07.2019 від представника третьої особи ОСОБА_3 - адвоката Чопенка Д.В. до суду надійшла заява про відвід судді Юхно І.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 заявлений представником третьої особи ОСОБА_3 - адвокатом Чопенком Д.В. відвід судді Юхно І.В. в адміністративній справі №160/4411/19 визнано необґрунтованим; зупинено провадження у справі №160/4411/19 до вирішення питання про відвід відповідно до вимог частини 4 статті 40 КАС України та передано матеріали адміністративної справи №160/4411/19 для визначення складу суду з метою вирішення питання про відвід судді Юхно І.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 (головуючий суддя Букіна Л.Є.) відмовлено у задоволенні вищенаведеної заяви про відвід судді Юхно І.В.
16.07.2019 матеріали адміністративної справи №160/4411/19 отримані головуючим суддею Юхно І.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.07.2019 поновлено провадження у справі та призначено судове засідання 17.07.2019 о 13:15 год.
17.07.2019 у судове засідання сторони та треті особи не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідач про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належними чином шляхом направлення на електронну адресу, зазначену у Єдиному реєстрі приватних виконавців України. Треті особи про причини неявки у судове засідання також не повідомили, про дату, час та місце судового засідання адвокати третіх осіб Ліфлянчик С.І. та Проценко М.М. повідомлені у відповідності до вимог частини 1 статті 268 КАС України засобами телефонного зв`язку та шляхом направлення повісток про виклик на електронні адреси, вказані у Єдиному реєстрі адвокатів України.
За положеннями частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
З огляду на вищенаведене, суд на місці ухвалив розглянути справу за відсутності учасників справи.
Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
27.12.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №5150, відповідно до якого запропоновано стягнути з боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - с. Новостародуб Петриківський район Кіровоградська область, Україна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи - зареєстрований як фізична особа-підприємець, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь стягувача ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , суми, що підлягає стягненню у розмірі 1 988 000, 00 грн за договором позики грошових коштів посвідченого 21.11.2018 Л.О. Іванютіним-Сандомирським, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу за реєстровим №114, строк виконання зобов`язання за яким настав 21.12.2018, а також витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису нотаріуса 1 700,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 1 989 700,00 грн. Строк за який проводиться стягнення з 21.12.2018 по 27.12.2018. Дата набрання юридичної сили виконавчого напису 27.12.2018. Виконавчий напис може бути пред`явлений до відділу (підрозділу) Державної виконавчої служби протягом 1 року з моменту його вчинення.
28.12.2018 ОСОБА_2 звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. із заявою про примусове виконання рішення за вих. №28-1/12/18 (зареєстрована відповідачем за вхід.№3656 від 28.12.2018), якій заявник просив:
1) винести постанову про відкриття виконавчого провадження, не пізніше наступного робочого дня після одержання виконавчого документа (ч. 5 ст. 26), яку надіслати Стягувачу рекомендованим листом;
2) під час відкриття виконавчого провадження винести постанову про арешт майна (коштів) боржника, а також належного на праві власності боржнику нерухомого майна, а саме:
- 1/2 частки права власності на квартиру, загальною площею (кв.м): 33,0, житловою площею (кв.м): 24,2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 8411227;
- 1/2 частки права власності на нежиле приміщення, магазин непродовольчих товарів, загальною площею (кв.м): 42,0, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_11 , реєстраційний номер майна: 14576746;
- 24/100 частки права власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер майна: 14685101;
- квартира, загальною площею (кв.м): 83,0, житловою площею (кв.м.): 58,9, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_12 , реєстраційний номер майна: 23186461;
3) накласти арешт на відкриті в банківських установах рахунки боржника. а саме:
- № рахунку НОМЕР_7 , відкритий 15.12.2006 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005;
- № рахунку НОМЕР_8 , відкритий 16.01.2014 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299;
- № рахунку НОМЕР_9 , відкритий 13.12.2018 в ПАТ «Універсал банк», МФО 322001;
- № рахунку НОМЕР_10 , відкритий 31.07.2018 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299;
- № рахунку НОМЕР_11 , відкритий 13.12.2018 в ПАТ «Універсал банк», МФО 322001.
4) накласти арешт на належний боржнику транспортний засіб, а саме: NISSAN QASHQAI, дата реєстрації 04.10.2012, об`єм двигуна 1997.
5) зобов`язати боржника протягом 5 робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження подати декларацію про доходи та майно (п. 3 ч. 5 ст. 19 та ч. 5 ст. 26).
6) провести перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому здійснювати таку перевірки не рідше ніж один раз на три місці (ч.8 ст.48).
7) здійснювати реєстрацію обтяжень майна боржника, в тому числі але не виключно здійснити державну реєстрацію арешту майна, накладеного на належне на праві власності боржнику нерухоме майно та транспортні засоби.
Додатками у вказаній заяві було зазначено: виконавчий напис від 27.12.2018, зареєстрований в реєстрі за №5150; квитанція про сплату авансового внеску; інформаційна довідка №148130050 від 05.12.2018; відповідь з реєстру МВ України щодо зареєстрованих транспортних засобів.
На підставі вищенаведеної заяви постановою від 28.12.2018 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенком Ю.О. було відкрито виконавче провадження №57984777 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 суми, що підлягає стягненню за договором позики грошових коштів, посвідченого 21.11.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Іванютіним-Сандомирким Л.О. за реєстровим №14, а також витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису нотаріуса у загальній сумі 1 989 700,00 грн. Боржником у зазначеній постанові було вказано ОСОБА_1 , а стягувачем - ОСОБА_2 .
Пунктом 3 вказаної постанови визначено стягнення основної винагороди приватного виконавця у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, але не більше за суми 198 970,00 грн.
Відповідно до пункту 4 постанови про відкриття виконавчого провадження копія постанови мала бути направлена сторонам виконавчого провадження.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. від 28.12.2018 ВП №57984777 про стягнення з боржника основної грошової винагороди стягнуто з боржника: ОСОБА_1 основну винагороду у сумі 198 970,00 грн.
Крім цього, 28.12.2018 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенком Ю.О. була прийнята постанова ВП №57984777 про арешт майна боржника , якою накладено арешт на майно, а саме:
- 1/2 частина квартири, загальною площею (кв.м): 33,0, житловою площею (кв.м): 24,2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 , реєстраційний номер ОНМ: 8411227;
- 1/2 частки права власності на нежиле приміщення, магазин непродовольчих товарів, загальною площею (кв.м): 42,0, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_11 , реєстраційний номер майна: 14576746;
- 24/100 частина домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер ОНМ: 14685101;
- квартира, загальною площею (кв.м): 83,0, житловою площею (кв.м.): 58,9, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_12 , реєстраційний номер майна: 23186461;
- транспортний засіб, а саме: NISSAN QASHQAI, дата реєстрації 04.10.2012, об`єм двигуна 1997, що належить ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження: 2 188 907 грн.
В той же час, постановою відповідача від 28.12.2018 ВП №57984777 про арешт коштів боржника було накладено арешт грошові кошти, що містяться на рахунках: р/р НОМЕР_7 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005; р/р НОМЕР_8 , НОМЕР_10 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299; р/р НОМЕР_9 , НОМЕР_11 в ПАТ «Універсал банк», МФО 322001, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження: 2 188 907 грн.
28.12.2018 копії вищезазначених постанов відповідача були направлені на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 рекомендованим листом, що підтверджується наданою до матеріалів справи копією списку згрупованих поштових відправлень від 28.12.2018.
З матеріалів справи вбачається, що на адрес відповідача відділенням поштового зв`язку було повернуто конверт адресований позивачеві у зв`язку з неврученням з відміткою від 15.02.2019 «за закінченням терміну зберігання».
14.01.2019 ОСОБА_1 на підставі заяви (вхід. №164 від 14.01.2019) ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №57984777, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією заяви.
Постановою відповідача від 15.01.2019 ВП №57984777 про розшук майна боржника було оголошено в розшук автомобіль марки: NISSAN QASHQAI, дата реєстрації 04.10.2012, об`єм двигуна 1997, що належить ОСОБА_1
23.01.2019 постановою ВП №57984777 про зняття арешту з майна було знято арешт з:
- 1/2 частини нежитлового приміщення, магазин непродовольчих товарів, загальною площею (кв.м): 42,0, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_11 , реєстраційний номер майна: 14576746;
- 1/2 частина квартири, загальною площею (кв.м): 33,0, житловою площею (кв.м): 24,2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 , реєстраційний номер ОНМ: 8411227;
у зв`язку з тим, що відповідачем в ході примусового виконання виконавчого провадження було встановлено, що вказане майно позивачеві не належить.
30.01.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенком Ю.О. було зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису №5150, виданого 27.12.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. на підставі заяви ОСОБА_1 від 30.01.2019 (вхід. №403) з доданою ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.01.2019 по справі №201/970/19, якою було ухвалено: «Зупинити стягнення за виконавчим написом, який вчинений 27 грудня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кучмій Наталією Валентинівною, зареєстрованим в реєстрі №5150, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за договором позики у розмірі 1 989 700 грн», про що було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій ВП №57984777.
У вказаній постанові відповідачем були зазначені стягувачами: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2
31.01.2019 відповідачем було прийнято постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних ВП №57984777, відповідно до якої в ході примусового виконання виконавчого документа приватним виконавцем було встановлено, що при реєстрації виконавчого провадження в автоматизованій системі виконавчого провадження була допущенна технічна помилка, а саме в графі «Стягувач» зазначений лише ОСОБА_2 , але згідно з виконавчим написом №5150 від 27.12.2018, що вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. пропонується стягнути з боржника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь стягувача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суми, що підлягає стягненню у розмірі 1 989 700,00 грн. На підставі викладеного відповідачем зазначено, що необхідно внести зміни в графу «Стягувач», а саме доповнити її стягувачами: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Вважаючи постанови від 28.12.2018 про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника ВП №57984777 протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Пунктом 1 частини 2 статті 287 КАС України визначено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
За положеннями частини 9 статті 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Як встановлено судом під час судового розгляду про існування оскаржуваних постанов ОСОБА_1 дізнався 14.01.2019 під час ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження №57984777, тобто останнім днем 10-денного строку звернення до суду з позовом до відповідача про визнання протиправними та скасування вищевказаних постанов є 23.01.2019.
Відповідно до штемпеля відділення поштового зв`язку на конверті, у якому надійшов до суду адміністративний позов ОСОБА_1 про оскарження постанов приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. від 28.12.2018 про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника ВП №57984777, вказана позовна заява була направлена на адресу суду 18.01.2019, тобто в межах 10-денного строку, встановленого частиною 2 статті 287 КАС України.
Отже, вищенаведене спростовує доводи відповідача та третіх осіб щодо пропуску позивачем строк для звернення до суду з адміністративним позовом.
За положеннями статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 №1403-VIII (далі - Закон №1403-VIII, тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.
Частиною 1 статті 16 Закону №1403-VIII визначено, що приватним виконавцем може бути громадянин України, уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом.
За приписами частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII; тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.
За приписами частини 1 статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Частиною 2 статті 24 Закону №1404-VIII встановлено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Згідно з частиною 1 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
З матеріалів справи вбачається, що стягувачами за виконавчим написом, вчиненим 27.12.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. реєстр. №5150, є: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Виконавче провадження №57984777 відкрито на підставі заяви про примусове виконання рішення ОСОБА_2 .
Крім того, 05.07.2019 у підготовчому судовому засіданні та в судовому засідання судом було відхилене клопотання представника позивача про дослідження виключно наданих відповідачем до матеріалів справи копій виконавчого провадження та досліджено оригінали виконавчого провадження, зокрема, й оригінали заяви ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження №57984777 від 28.12.2018, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенком Ю.О. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. від 27.12.2018 реєстр. №5150, в тому числі, й оригінал квитанції про сплату ОСОБА_2 авансового внеску.
Суд звертає увагу, що самим відповідачем спочатку в постанові про зупинення виконавчих дій від 30.01.2019 було зазначено стягувачами: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а тільки в подальшому постановою від 31.01.2019 було внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження в графу «Стягувач», а саме: доповнено її стягувачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Доказів звернення до приватного виконавця стягувачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із заявами відповідно до статті 26 Закону №1404-VIII відповідачем до суду надано не було.
Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Крім того, відповідно до пункту 1 частини 2 зазначеної статті виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 542 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України; тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі солідарної вимоги кредиторів (солідарних кредиторів) кожний із кредиторів має право пред`явити боржникові вимогу у повному обсязі. До пред`явлення вимоги одним із солідарних кредиторів боржник має право виконати свій обов`язок будь-кому із них на свій розсуд.
Оскільки нормами ЦК України, зокрема, статтею 530 ЦК України, не визначена форма пред`явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо.
Подання ж одним із солідарних кредиторів (стягувачем) виконавчого документу до примусового виконання приватному виконавцю є стадією виконання рішення, а саме: виконавчого напису нотаріуса, та не може розглядатися як пред`явлення вимоги боржникові у розумінні зазначеної норми ЦК України.
Аналогічна правова позиція викладена у пункті 1.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань».
Отже, твердження третіх осіб про те, що ОСОБА_2 мав право самостійно звернутися щодо примусового виконання виконавчого напису як солідарний кредитор на підставі положень статті 542 ЦК України не узгоджуються з нормами чинного законодавства.
Крім цього, вищенаведеним спростовуються аргументи відповідача щодо правомірності його дій при відкритті виконавчого провадження №57984777 за заявою стягувача ОСОБА_2 .
Пунктом 6 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.
Таким чином, оскільки у відповідача були відсутні заяви про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 Закону №1404-VIII від стягувачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетрвоської області Лисенко Ю.О. мав повернути виконавчий напис №5150 від 27.12.2018 на підставі пункту 6 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII.
Крім того, згідно з частиною 1 статті 28 Закону №1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.
Суд зазначає, що відповідачем не було надано до матеріалів справи доказів направлення постанови про відкриття виконавчого провадження №57984777 від 28.12.2019 на адресу стягувачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що свідчить про порушення вимог частини 1 статті 28 Закону №1404-VIII.
Крім того, відповідно до абзацу 3 частини 3 статті 74 Закону №1404-VIII виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.
Зважаючи на викладені вище обставини, незазначення відповідачем стягувачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в оскаржуваних постановах та в подальшому невчинення відповідних виконавчих дій не можна вважати граматичною чи арифметичною помилкою, оскільки зазначені особи взагалі не звертались до відповідача із заявами про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 Закону №1404-VIII. При цьому, інших підстав для зміни (доповнення) реєстраційних даних в автоматизованій системі виконавчого провадження приватним виконавцем Закон №1404-VIII не містить.
Поряд із цим, частиною 7 статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.
Доказів здійснення перевірки відповідачем в електронних державних базах даних та реєстрах наявності права власності або іншого майнового права боржника на майно, зазначене у заяві ОСОБА_2 , до суду надано не було.
В той же час, про невиконання відповідачем вимог абазу 2 частини 7 статті 26 Закону №1404-VIII також свідчить постанова від 23.01.2019, якою в подальшому приватним виконавцем було знято арешт з частини майна, на яке було накладено арешт постановою від 28.12.2018, оскільки воно не належить ОСОБА_1 .
Суд звертає увагу, що відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.
Незважаючи на те, що виконавчі дії по виконавчому провадженню №57984777 зупинені постановою від 30.01.2019 року, постанови про арешт майна та коштів боржника є чинними, тобто позивач позбавлений можливості вільно розпоряджатись своїм майном та грошовими коштами.
Отже, твердження відповідача про відсутність будь-яких порушень прав позивача оскаржуваними постановами суд вважає безпідставними.
Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про незаконність відкриття виконавчого провадження, у зв`язку з чим та, зважаючи порушення цим рішенням майнових прав та інтересів позивача, внаслідок безпідставного покладення на нього обов`язку з примусового виконання рішення про стягнення коштів, сплати основної винагороди державного виконавця, арешту майна та коштів позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною і скасування постанови від 28.12.2018 про відкриття виконавчого провадження №57984777.
З огляду на задоволення судом вимоги про визнання протиправною і скасування постанови відповідача від 28.12.2019 про відкриття виконавчого провадження підлягають задоволенню й похідні вимоги про визнання протиправними і скасування наступних постанов, прийнятих в межах цього виконавчого провадження після його відкриття, які також зачіпають й порушуються права та інтереси позивача, обмежуючи його речові права на користування і розпорядження належним йому майном тощо.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. від 28.12.2018 про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника ВП №57984777 є обґрунтованими.
За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 1 статті 139 КАС України, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 9, 73-77, 86, 139, 241-246, 255, 287 КАС України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_13 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича (місцезнаходження: АДРЕСА_14 ; РНОКПП - невідомий), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_15 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_16 ; РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_17 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) про визнання протиправними та скасування постанов - задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича про відкриття виконавчого провадження від 28.12.2018 №57984777.
Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича про стягнення з боржника основної винагороди від 28.12.2018 ВП №57984777.
Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича про арешт майна боржника від 28.12.2018 ВП №57984777.
Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича про арешт коштів боржника від 28.12.2018 ВП №57984777.
Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрія Олександровича на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 4 294,90 грн (чотири тисячі двісті дев`яносто чотири гривні дев`яносто копійок).
Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною шостою статті 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.
На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.
Суддя І.В. Юхно