Справа № 320/1560/19
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2019-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2019 року № 320/1560/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Національного агентства з питань запобігання корупції до Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

Національне агентство з питань запобігання корупції звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, третя особа: ОСОБА_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 14 списку осіб, яким згідно з пунктом 1 рішення Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 09.02.2018 №1143-32-VІІ "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність" надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель комунальної власності ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 09.02.2018 №1143-32-VІІ "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність" сину депутата сільської ради ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в межах села Вишеньки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за рахунок земель комунальної власності, однак депутат сільської ради не повідомив сесію, перед голосування за оскаржуване рішення, про наявність відповідного конфлікту інтересів, чим порушив вимоги статей 28 та 35 Закону України "Про запобігання корупції" та статті 59-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Позивач, також, звертає увагу суду, що наявність конфлікту інтересів під час прийняття оскаржуваного рішення, підтверджена постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.10.2018 у справі №359/7969/18, яка набрала законної сили.

Представник відповідача, в письмовому відзиві поданому до суду позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що дійсно ОСОБА_1 є сином депутата сільської ради ОСОБА_4 , яка проголосувала за оскаржуване рішення. Представник відповідача пояснює, що у відповідності до вимог ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції", в подальшому, ОСОБА_4 повідомила про конфлікт інтересів, подавши відповідну заяву та на засіданні чергової сесії ради відбулось повторне голосування по питанню надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 . Отже, відповідач вважає, що порушення, яке виникло при голосуванні 09.02.2018 року усунуте.

Третя особа правом на подання до суду письмових пояснень не скористалась.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження, та призначено судове засідання на 07.05.2019.

07 травня 2019 року представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача та третя особа, повідомлені належним чином про дату час та місце розгляду справи, до суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що для розгляду і вирішення даної справи відсутня потреба у заслуховуванні свідків чи експертів, а також немає інших перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, зазначених у статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Вишеньківської сільської ради сьомого скликання Бориспільського району Київської області від 09.02.2018 № 1143-32-УІІ «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» (пункт 1 рішення, пункт 14 списку осіб, яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою) ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0, 1920 га в межах с. Вишеньки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель комунальної власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином депутата Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області ОСОБА_4 і проживає спільно з нею за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою (випискою з погосподарської книги про склад сім`ї) Вишеньківської сільської ради від 04.07.2018 № 613, інформацією, вказаною у деклараціях особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданих ОСОБА_4 .

Згідно з протоколом тридцять другої чергової сесії Вишеньківської сільської ради VII скликання від 09.02.2018 та відомостей про поіменне голосування, у розгляді питання №10 порядку денного «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд» брали участь 16 депутатів включаючи і депутата ОСОБА_4 ; рішення №1143-32- VII за результатами розгляду вказаного питання прийнято одноголосно.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.10.2018 у справі № 359/7969/18, яка набрала законної сили, ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а саме, судом встановлено, що ОСОБА_4 , будучи суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, порушила вимоги п. 1 ч. 1 ст. 28 даного Закону - не повідомила про наявність реального конфлікту інтересів, а також порушила вимоги п. 3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» «запобігання та врегулювання конфлікту інтересів», вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів.

У подальшому, оскільки порушення ОСОБА_4 , депутатом Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, вимог Закону, пов`язане з прийняттям рішення від 09.02.2018 №1143-32-VІІ "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність", Національне агентство з питань запобігання корупції звернулось до суду з даним позовом.

Крім того, судом встановлено, що 19.04.2019 року (після відкриття провадження у справі № 320/1560/19) ОСОБА_4 написано заяву на ім`я голови Вишенківської сільської ради, в якій вона повідомила про конфлікт інтересів.

19 квітня 2019 року відбулось повторне голосування по пункту 14 списку осіб (яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою в приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1 ) рішення Вишеньківської сільської ради від 09.02.2018 № 1143-32-VІІ та залишено без змін.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Згідно з частинами першою та другою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Статтею 59-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про конфлікт інтересів під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.

Статтею 1 Закону України "Про запобігання корупції" визначено, що потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Під реальним конфліктом інтересів розуміється суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Абзацом 3 статті 1 Закону України "Про запобігання корупції" визначено, що близькі особи - особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких із суб`єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб`єкта.

Згідно з частиною 2 статті 35 Закону України "Про запобігання корупції" у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Отже, у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи така особа не має права брати участь у прийнятті відповідного рішення органом.

Частиною першою статті 67 Закону України "Про запобігання корупції" встановлено, що нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування.

Крім того, суд звертає увагу, що стаття 67 Закону України «Про запобігання корупції» не містить імперативного припису про обов`язковість визнання незаконним та скасування такого рішення, оскільки, альтернатива у вказаній статті зазначена, виключно, щодо вибору способу оскарження рішення прийнятого за наявності конфлікту інтересів (скасування органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, чи визнання незаконними рішень в судовому порядку), і не передбачає іншої компетенції суду, ніж визнання такого рішення незаконним. у порядку, встановленим процесуальним законом

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 21 вересня 2018 року у справах №№ 237/2574/17, 237/2242/17.

Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) висловив правову позицію, відповідно до якої принцип «належного урядування», зокрема, передбачає те, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положеннями частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б твердження позивача, а отже, не довів правомірності своїх рішень. Посилання на переголосування за оскаржуване рішення, суд не приймає до уваги, оскільки оскаржуване рішення скасовано не було, що підтверджує факт прийняття 09.02.2018 року рішення з порушенням вимог Закону України «Про запобігання корупції» .

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 14 списку осіб, яким згідно з пунктом 1 рішення Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 09.02.2018 №1143-32-VІІ "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність" надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель комунальної власності ОСОБА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.