Справа № 120/2269/19-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

17 липня 2019 р. Справа № 120/2269/19-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Яремчук Костянтин Олександрович, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Барського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницької області про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2019 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Барського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницької області, у якій просить зобов`язати орган державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження №33 від 21 липня 1967 року, що складений виконкомом Балківської сільської ради Барського району Вінницької області, а саме: у "відомостях про дитину" в графі "прізвище" та у "відомостях про батька та матір" в графі "прізвище" змінити прізвища дитини та батька з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », матері « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 ».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, заявник зазначає, що звернувся до Барського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області із заявою про внесення змін до актового запису про його народження №33 від 21 липня 1967 року. Висновком від 23 квітня 2019 року орган державної реєстрації актів цивільного стану відмовив ОСОБА_1 у внесенні змін до актового запису про його народження №33 від 21 липня 1967 року. Дана відмова мотивована тим, що у даному випадку неможливо встановити походження дитини в зв`язку з відсутністю у державному реєстрі актів цивільного стану громадян відповідного актового запису про шлюб батьків заявника, який укладався на території Донецької області у 1949 році, а тому і неможливо встановити правильність написання прізвища заявника та його батьків.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Проаналізувавши обставини, наведені у позовній заяві, а також дослідивши додані до неї матеріали, доходжу висновку, що вказаний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, зважаючи на таке.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Водночас, адміністративною справою у розумінні пункту 1 частини 1 статті 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

В свою чергу, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2 частини 1 статті 4 КАС України).

Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин.

Із поданої позовної заяви слідує, що ОСОБА_1 , звертаючись із заявою до Барського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, мав на меті аби орган державної реєстрації актів цивільного стану вніс зміни до актового запису про його народження.

Відтак, спірні правовідносини пов`язані з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження заявника, який відмінний від існуючого запису цивільного стану.

Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть (частини 1, 2, 3 статті 49 Цивільного кодексу).

Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (частина 1 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»), тобто дій/подій, що впливають на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Частинами 1, 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Наведений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відтак, аналіз спірних правовідносин свідчить, що заявник звернувся до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади його особистого немайнового права (частина 1 статті 273 Цивільного кодексу України) шляхом відображення у актовому записі про народження інформації, а не з метою оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану щодо внесення змін до актового запису цивільного стану.

У позовній заяві відсутні посилання на неправомірність/протиправність вказаної відмови. Натомість, позовна заява містить лише вимогу зобов`язального характеру (зокрема, зобов`язати орган державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису).

У справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення.

Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 425/2737/17.

З огляду на викладене, оскільки позовна заява не містить обгрунтувань протиправності відмови у внесенні змін до актового запису, а вимога зобов`язального характеру спрямована лише на вирішення питання про внесення змін щодо прізвища позивача та його батьків у вже існуючий запис про його народження, а тому такий спір не має ознак публічно-правового.

Враховуючи суб`єктний склад сторін та характер спірних правовідносин, розгляд вказаного спору належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Сокуренко і Стригун проти України" йдеться, що фраза "судом, встановленим законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

У іншому своєму рішенні у справі "Занд проти Австрії" Європейський суд з прав людини зауважив, що поняття "суд, встановлений законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Зважаючи на викладене, дійшов висновку, що у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 слід відмовити на підставі пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України, одночасно роз`яснивши заявнику, що розгляд такої справи належить до юрисдикції місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства.

Керуючись статтями 4, 19, 170, 171, 248 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Барського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницької області про зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити заявнику, що розгляд такої справи належить до юрисдикції місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович