Справа № 200/3060/19-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року справа №200/3060/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сухарька М.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя - Логойда Т.В.) від 15 квітня 2019 року (повний текст складено 15 квітня 2019 року у м.Слов`янську) по справі №200/3060/19-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Донецькій області про скасування постанови № ДЦ1189/334/2НД/АВ/СПТД від 20.11.2018 року про накладення штрафу в розмірі 372 300,0 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року позовні вимоги задоволено, скасовано постанову № ДЦ1189/334/2НД/АВ/СПТД від 20.11.2018 року про накладення штрафу в розмірі 372 300,0 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення яким в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач зазначив, що наказ №1126 від 19.09.2018 року було винесено на підставі пп.3 п.5 Порядку №295 за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством та джерел, зазначених у підпунктах 1,2,4-7 цього пункту. Джерелами, аналіз яких було здійснено перед винесенням наказу, слугував лист Маріупольської міської ради Департаменту з питань економіки від 07.09.2018 року. Посадовими особами Управління Держпраці в ході інспекційного відвідування були пред`явлені посвідчення та вручені працівникам позивача під особистий підпис, які знаходились на місці здійснення господарської діяльності, відповідні документи. Судом не прийнято до уваги те, що обов`язком Управління Держпраці є дії, спрямовані на направлення акта про неможливість та вимоги позивачу, які обмежуються надісланнями. Фактичні обставини одержання надісланого акта та вимоги знаходяться за межами компетенції Управління Держпраці, оскільки відносини між оператором поштового зв`язку та адресатом (позивачем) знаходяться поза контролем відправника та не залежать від нього. Крім того, позивач систематично не отримував рекомендовані листи, а саме: акт про неможливість, вимоги та повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу, а тому твердження суду першої інстанції про те, що позивач не був обізнаний та не отримував жодного листа є хибними та не мають законного підґрунтя. Відповідач зазначив, що жодною нормою Порядку №295 не передбачено повторного надіслання вимоги.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

На адресу Першого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач є фізичною особою-підприємцем. Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом його діяльності є роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах (код КВЕД 47.26).

У вересні 2018 року на адресу Головного управління Держпраці у Донецькій області надійшов лист Департаменту з питань економіки Маріупольської міської ради від 07 вересня 2018 року №21.3-47052-21.1, яким з метою координації спільних дій щодо контролю за дотриманням законодавства про працю і зайнятість населення в м. Маріуполі, надано перелік суб`єктів господарювання для планування інспекційних відвідувань інспекторів праці міської ради спільно з фахівцями Головного управління Держпраці у Донецькій у серпні 2018 року, у яких відсутні офіційно працевлаштовані особи або є інші порушення законодавства про працю. З посиланням на лист Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29 серпня 2018 року №3901/34-3/14 щодо кількості працевлаштованих осіб та нарахованих сум єдиного соціального внеску за даними звітів щодо сум нарахованого єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне страхування за липень 2018 року, зазначено що перелічені особи не мають працевлаштованих осіб, або мають працевлаштованих менше ніж об`єктів, в яких здійснюється господарська діяльність. До переліку таких осіб включено фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 і підставою для проведення інспекційного відвідування зазначено «оформлення трудових відносин». Містилося прохання здійснити контрольні заходи щодо суб`єктів господарювання, які були раніш надані та відносно яких заходи контролю не проводилися.

19 вересня 2018 року тимчасово-виконуючим обов`язки начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області на підставі пп. 3 п. 5 Поряду здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 (за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 п. 5 Порядку), прийнято наказ від 19 вересня 2018 року №1126 «Про проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 » тривалістю два робочих дня з питань дотримання законодавства про працю в частині виявлення неоформлених трудових відносин.

В той же день видані направлення на проведення інспекційного відвідування.

20 вересня 2018 року о 13 год. 45 хв. інспекторами праці Головного управління Держпраці у Донецькій області за участю інспекторів праці Департаменту з питань економіки Маріупольської міської ради на підставі відповідних службових посвідчень та направлень на проведення інспекційного відвідування відповідно до ст. 259 Кодексу законів про працю України, ч. 3 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, у присутності працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 здійснено спробу проведення інспекційного відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог законодавства про працю в частині виявлення неоформлених трудових відносин за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 .; АДРЕСА_3.; АДРЕСА_4; АДРЕСА_5

Посадовими особами в ході інспекційного відвідування особам, що знаходилися за вказаними адресами, пред`явлені направлення на проведення перевірки, пам`ятки про права інспекторів праці та об`єкта відвідування, про ознайомлення з якими вони поставили свої підписи. У ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відібрані письмові пояснення, відповідно до яких вони виконували трудові функції у позивача.

Під часу спроби проведення інспекційного відвідування встановлено, що інспекційне відвідування неможливо провести у зв`язку з відсутністю документів, введення яких передбачено законодавством про працю, про що складено акт від 21 вересня 2018 року про неможливість проведення інспекційного відвідування №ДЦ1189/334/НД/АВ.

Актом встановлено, що під час проведення інспекційного відвідування на торговельних об`єктах знаходились наступні працівники: АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 ; АДРЕСА_2. - ОСОБА_5 ; АДРЕСА_3. - ОСОБА_2 ; АДРЕСА_5 . - ОСОБА_4 . При цьому, будь-які документи щодо підтвердження оформлення трудових відносин з працівниками під час проведення інспекційного відвідування відсутні. Також відсутні документи, ведення яких передбачено законодавством про працю, а саме: трудові договори (контракти); накази про прийняття на роботу; повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу; табелі обліку робочого часу; графіки змінності працівників; цивільно-правові договори.

Того ж дня - 21 вересня 2018 року складено вимогу про надання документів від 21 вересня 2018 року № ДЦ1189/334/ПД, якою зобов`язано в строк протягом наступного робочого дня після отримання цієї вимоги надати документи необхідні для проведення інспекційного відвідування, а саме: свідоцтво про державну реєстрацію, витяг з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців/ виписку з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо позивача; трудові договори і угоди (договори цивільно-правового характеру), складені позивачем з усіма працівниками, які працюють (працювали) за період з січня 2018 року по час складання вимоги; накази про прийняття (звільнення) працівників, які працюють (працювали) за період з січня 2018 року по час складання вимоги; заяви працівників на прийом та звільнення за період з січня 2018 року по час складання вимоги; повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття позивачем працівників на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (постанова Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №413) з січня 2018 року по час складання вимоги; документи з обліку робочого часу (табеля обліку робочого часу, графіки, інше) за період з січня 2018 року по час складання вимоги, а також графіки змінності у разі роботи працівника за змінами ( ст. ст.57, 58 Кодексу законів про працю України); звіти про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з січня 2018 року по час складання вимоги; податковий розрахунок за ф. 1-Д за 1-ий та 2-ий квартали 2018 року; договір (оренди /право власності) на здійснення підприємницької діяльності; тощо.

В той же день - 21 вересня 2018 року вказані акт про неможливість проведення інспекційного відвідування та вимога направлені на адресу позивача рекомендованим листом з описом вкладень засобами ПАТ «Укрпошта», що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та роздруківкою з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» (поштове відправлення № 605), однак повернулися на адресу відповідача 11 жовтня 2018 року у зв`язку із закінченням терміну зберігання на поштовому відділенні.

12 жовтня 2018 року через ненадання позивачем інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, ненадання для ознайомлення завірених об`єктом відвідування копій книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію чи відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, ненадання керівником (його уповноваженим представником/працівниками об`єкта відвідування) письмових пояснень з питань, що стосуються законодавством про працю, Головним управлінням Держпраці у Донецькій області складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 12 жовтня 2018 року №ДЦ1189/334/2НД/АВ.

16 жовтня 2018 року вказаний акт направлено на адресу позивача рекомендованим листом засобами ПАТ «Укрпошта», що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та роздруківкою з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» (поштове відправлення № 349), однак він повернувся на адресу відповідача 02 листопада 2018 року у зв`язку із закінченням терміну зберігання на поштовому відділенні.

09 листопада 2018 року відповідачем за результатом розгляду вказаного акту про неможливість проведення інспекційного відвідування винесено рішення №ДЦ1189/334/2НД/АВ/СПТД щодо розгляду справи про накладення штрафу, яким вирішено питання щодо застосування до позивача штрафу згідно з вимогами абз. 7 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України розглянути 20 листопада 2018 року о 13 год. 30 хв.

14 листопада 2018 року на адресу позивача надіслано повідомлення від 09 листопада 2018 року №04.1-13-6/10929-18 про розгляд справи про порушення, що підтверджується описом вкладення, рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення та роздруківкою з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» (поштове відправлення № 960), однак воно під час доставки 20 листопада 2018 року (тобто в день розгляду справи про накладення штрафу) не було вручено та повернулося на адресу відповідача 05 грудня 2018 року у зв`язку із закінченням терміну зберігання на поштовому відділенні.

20 листопада 2018 року за результатами розгляду справи про накладення штрафу, який відбувся без участі позивача, та на підставі акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 12 жовтня 2018 року №ДЦ1189/334/2НД/АВ заступником начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області як уповноваженою особою Держпраці керуючись ст. 259 Кодексу законів про працю України, ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення», ч. 3 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, що затверджений постановою Кабміну України від 17 липня 2013 року № 509, на підставі абз. 7 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України винесено постанову про накладення штрафу від 20 листопада 2018 року №ДЦ1189/334/2НД/АВ/СПТД, якою на позивача накладено штраф у розмірі 372 300 грн.

Підставою для накладення штрафу в оскарженій постанові зазначено створення позивачем перешкод в проведенні інспекційного відвідування під час здійснення нагляду і контролю за додержанням законодавства про працю, що є порушенням ст. 265 Кодексу законів про працю України.

Судом також встановлено, що 29 вересня 2018 року відповідачем на виконання спільного доручення Державної фіскальної служби від 14 червня 2016 року №20631/7/99-99-13-04-01-17, Державної служби України з питань праці від 14 червня 2016 року №6470/1/43-80-16 і Пенсійного фонду України від 14 червня 2016 року №19703/03-10 та «Плану заходів щодо координації спільних дій по виявленню фактів використання праці неоформлених працівників», затвердженого 30 червня 2016 року, до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області направлено запит з проханням повідомити про загальну кількість застрахованих осіб, у тому числі за договорами цивільно-правового характеру по фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, і чи надана звітність про працевлаштування та нарахування ним єдиного соціального внеску за період з 01 січня 2018 року по теперішній час (лист відповідача від 29 вересня 2018 року №04.1-13-8/9668-18).

На запит надана відповідь від 03 жовтня 2018 року №13283/04-3, в якій Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило, що на підставі наданих вказаною фізичною особою-підприємцем звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за період січень - серпень 2018 року надано наступну інформацію: по трудовому договору: протягом січня - червня 2018 року щомісячно працювали 3 особи, протягом липня - серпня 2018 року - щомісячно працювала 1 особа; по цивільно-правовим договорам - 0 осіб.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до абз. 7 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, яка визначає відповідальність за порушення законодавства про працю, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Абзацом 6 ч. 2 ст. 265 вказаного Кодексу, на які міститься посилання в абз. 7 ч. 2 ст. 265 Кодексу, визначено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні.

У відповідності до ст. 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 96 від 11.02.2015 року, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до пункту 1 Положення про Головне управління Держпраці у Донецькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 04 лютого 2016 року № 8 Головне управління Держпраці у Донецькій області є територіальним органом Державної служби України з питань праці.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26 квітня 2017 року (далі по тексту - Порядок № 295) згідно п.1 якого цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).

За приписами пункту 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту (зокрема за інформацією Пенсійного фонду України та його територіальних органів).

Як встановлено судом, підставою для проведення інспекційного відвідування позивача стало рішення керівника органу контролю, що винесено за результатами аналізу інформації, яка отримана від Департаменту з питань економіки Маріупольської міської ради (лист від 07 вересня 2018 року, в якому містився перелік суб`єктів господарювання, які не мають працевлаштованих осіб, або мають працевлаштованих менше ніж об`єктів, в яких здійснюється господарська діяльність, до якого внесено позивача), що відповідало вимогам пп. 3 п. 5 вказаного Порядку.

Згідно п. п. 8, 9 Порядку N 295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

За приписами п. 16 Порядку N 295 у разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

Згідно з п. 18 Порядку N 295 у разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

Відповідно до п. 30 Порядку припис або вимога інспектора праці можуть бути оскаржені у 10-денний строк з дати їх отримання до керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці. У разі незгоди з рішенням керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці таке рішення може бути оскаржене до керівника або заступника керівника Держпраці. Подання в установлений строк скарги тимчасово припиняє виконання припису або вимоги. Скарга розглядається у 30-денний строк з дати її надходження, якщо інше не встановлено законом. За результатами розгляду скарг вимоги, приписи можуть бути скасовані повністю або в окремій частині.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, позивач не знав про проведення інспекційного відвідування, оскільки його про це не повідомляли, що дозволяється при проведенні інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин.

З матеріалів справи також вбачається, що позивач не знав ні про існування акту про неможливість проведення інспекційного відвідування, ні про існування вимоги суб`єкта владних повноважень, оскільки їх не отримав, адже рекомендовані відправлення з вказаними документами повернулися без вручення.

При цьому положень, які б визначали, що повернення такого рекомендованого відправлення з незалежних від відправника причин є належним врученням, законодавство, яке регулює спірні правовідносини, не містить.

В матеріалах справи немає жодного доказу на підтвердження вчинення відповідачем будь-яких інших дій щодо вручення позивачеві вимоги.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про те, що вказані обставини не можуть свідчити про створення позивачем перешкод в проведенні інспекційного відвідування, а саме перешкод у вигляді ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, що відображено в наступному акті про неможливість проведення інспекційного відвідування (акт від 12 жовтня 2018 року № ДЦ1189/334/2НД/АВ), який з огляду на обставини справи та вимоги п. 18 Порядку суб`єктом владних повноважень складено передчасно.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року N 509 (далі - Порядок N 509).

Згідно пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

За приписами наведеної норми однією з підстав для накладення штрафів є акт про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Пунктом 6 цього Порядку встановлено, що про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

У відповідності до вимог пунктів 7 та 8 Порядок N 509 справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу від 09.11.2018р. було надіслано на адресу позивача 14.11.2018р., що підтверджується описом вкладення, рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення та роздруківкою з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» (поштове відправлення №960), однак воно під час доставки 20 листопада 2018 року не було вручено та повернулося на адресу відповідача 05 грудня 2018 року у зв`язку із закінченням терміну зберігання на поштовому відділенні.

Тобто, на дату розгляду справи у відповідача були відсутні відомості щодо належного повідомлення позивача про розгляд справи. Такі обставини, в силу приписів п. 7 Порядку №509, забороняли суб`єкту владних повноважень розгляд справи.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про те, що у справі щодо оскарження рішення про накладення штрафу, суд перевіряє його на відповідність критеріям, визначеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, одними з яких є вчинення/прийняття актів: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії/прийняття рішення (пункт 3); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення (пункт 9).

Таким чином, установлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із визначених у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критерію може бути підставою для задоволення позову щодо оскарження відповідного акту, якщо така діяльність порушує права, свободи та інтереси позивача.

Критерій щодо прийняття рішення з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення випливає з принципу гласності прийняття рішень. Засідання уповноваженої посадової особи проводяться відкрито і гласно, крім випадків, установлених законом. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний застосовувати цей критерій у процесі прийняття рішення, особливо, якщо це рішення матиме несприятливі наслідки для особи. Особа, щодо якої приймається рішення, має право бути вислуханою, наводити доводи та докази на їх підтвердження, задавати питання учасникам засідання.

Таким чином, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що обов`язок щодо повідомлення позивача про розгляд справи про порушення законодавства про працю та критерії, визначені у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем не дотримано.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення, а тому вірно задоволено позов.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року по справі №200/3060/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року по справі №200/3060/19-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 17 липня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 17 липня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко