Справа № 440/1201/19
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1201/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного провадження справу №440/1201/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління державної казначейської служби у м. Полтаві Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної казначейської служби у м. Полтаві Полтавської області (надалі - відповідач, УДКС у м. Полтаві) , в якому просить:

- визнати незаконними дії відповідача, що призвели до тривалої невиплати щорічної допомоги до 5 травня за 2010 рік з квітня 2010 року по вересень 2018 року та втрати частини доходу через несвоєчасну виплату соціальної допомоги;

- визнати незаконною бездіяльність відповідача з приводу ненаправлення заяви ОСОБА_1 про нарахування компенсації за втрату доходу через несвоєчасну виплату належних коштів по соціальній виплаті до Державного казначейства України для прийняття рішення по нарахуванню і виплаті вказаної компенсації в порядку ст. 7 Закону України "Про звернення громадян";

- визнати протиправною бездіяльність першого керівника Управління Державної казначейської служби у м. Полтаві з приводу невиконання вимог Закону України "Про звернення громадян" (ст. 15, 16, 19) щодо розгляду заяви та забезпечення поновлення порушених прав на компенсацію, передбачену Законом України №2050-14;

- зобов`язати відповідача виконати всі необхідні дії по забезпеченню нарахування і виплати ОСОБА_1 Державною казначейською службою України компенсації за втрату частини доходу через несвоєчасну виплату відповідно до норм Закону України №2050-14 за період з квітня 2010 року по вересень 2018 року;

- стягнути з Державного бюджету України компенсацію, передбачену Законом №2050-14 за несвоєчасну виплату соціальної допомоги;

- зобов`язати орган державної влади (Державну казначейську службу України), який буде перераховувати компенсацію виконати всі необхідні дії по забезпеченню безкоштовного для ОСОБА_1 перерахування і виплати компенсації;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення;

- зобов`язати орган, що буде нараховувати і виплачувати компенсацію, надати ОСОБА_1 детальний розрахунок компенсації.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неправомірну, як на його думку, поведінку відповідача, дії та бездіяльність якого призвели до тривалої невиплати грошових коштів за рішенням суду, а також перешкоджають в отриманні ним компенсації передбаченої Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Після усунення недоліків ухвалою від 07.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

13.05.2019 позивач надав суду заяву про залучення до матеріалів справи друкованого тексту позовної заяви, в прохальній частині якої просить:

1) встановити і визнати незаконними дії УДКС у м. Полтаві, що призвели до надмірно тривалої невиплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік встановленої статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту" та покладеними зобов`язаннями рішенням суду від 13.01.2012 (справа №1622-2а-1175/11) в сумі 5168 грн, а також по не нарахуванню і невиплаті компенсації за несвоєчасну виплату доходу, норми якої встановлені Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв' язку з порушенням строків їх виплати'';

2) встановити і визнати, що УДКС України у м. Полтаві не виконав вимоги Закону України "Про звернення громадян" в частині статті 7 щодо не направлення заяви ОСОБА_1 про нарахування і виплату компенсації за втрату частини доходу через несвоєчасну виплату належних коштів по соціальній виплаті до Державного Казначейства України, для прийняття рішення по нарахуванню і виплаті вказаної компенсації;

3) встановити і визнати, що перший керівник управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві не виконав норму Закону України "Про звернення громадян" викладену в статтях 15, 16, 19 щодо особистого розгляду заяви ОСОБА_1 та забезпечення поновлення порушених прав на компенсацію, передбачену Законом України №2050-3;

4) встановити і визнати, що невиплачена компенсація за втрату частини доходу через несвоєчасну її виплату з моменту виникнення права на неї до дня повної виплати є боргом перед ОСОБА_1 ;

5) зобов`язати УДКС у м. Полтаві виконати всі необхідні дії по забезпеченню нарахування і виплати ОСОБА_1 компенсації за втрату частини доходу через несвоєчасну виплату боргу по недоплаченій сумі щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік виходячи з розміру недоплати 5168 грн за період з травня 2010 року по 27 вересня 2018 року, що складає 13 686,93 грн, а також додаткову компенсацію за несвоєчасну виплату 13 686,93 грн з 27 вересня 2018 року до дня фактичної і повної виплати всього боргу;

6) негайно стягнути з Державного бюджету України на користь позивача борг з невиплаченої компенсації за втрату частини доходу через її несвоєчасну виплату в розмірі 14369,67 грн, що обчислена станом на 31.03.2019 з подальшим донарахуванням за весь період невиплати;

7) зобов`язати орган Державної казначейської служби, що буде перераховувати на особовий рахунок ОСОБА_1 в Ощадбанку України забезпечити безкоштовне для нього перерахування і виплату коштів відповідно до норм діючого законодавства (а.с. 62-66).

Вказану заяву суд розцінює як таку, що стосується уточнення з метою збільшення обсягу позовних вимог без зміни предмету позову, у зв`язку з чим приймає її до розгляду.

28.05.2019 відповідач надав відзив із запереченням на позовну заяву, у якому стверджує про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 .. Зауважує, що УДКС у м. Полтаві, отримавши 29.03.2016 заяву позивача про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради суми недоотриманої щорічної допомоги до 5 травня за 2010 рік та передавши пакет документів на адресу Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, діяв у чіткій відповідності до вимог чинного законодавства. Пояснює, що на правовідносини між позивачем та відповідачем щодо спірного списання коштів державного та місцевого бюджетів або боржників не поширюється дія Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", оскільки такий стосується грошових доходів громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші). Безпідставними відповідач вважає і вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправною бездіяльності УДКС у м. Полтаві щодо не направлення в порядку Закону України "Про звернення громадян" заяви позивача до Державного казначейства України для прийняття рішення по нарахуванню і виплаті спірної компенсації, оскільки дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений Законом України "По виконавче провадження", відповідно до якого органи казначейства виконують рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ. При розгляді заяви ОСОБА_1 перший керівник УДКС у м. Полтаві діяв у межах повноважень та згідно норм чинного законодавства. З приводу вимоги зобов`язати орган Державної казначейської служби перерахувати і виплатити кошти на особовий рахунок в Ощадбанку України безкоштовно зазначає, що при здійсненні безспірного списання Державна казначейська служба України не здійснює нарахування та перерахування соціальних виплат, а перераховує кошти на виконання судового рішення. Решта вимог також не підлягає задоволенню з аналогічно викладених вище підстав (а.с. 68-72).

06.06.2019 позивач направив суду відповідь на відзив, яку суд не приймає до уваги, оскільки той, в порушення вимог ч. 2 ст. 163, ч. 3 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, не надав доказів надіслання її копії відповідачу (а.с. 91-92).

Суд розглядає дану справу на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в межах строку, встановленого статтею 258 цього ж Кодексу.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 має статус інваліда ІІ групи, користується правом на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується копіями посвідчень серії НОМЕР_1 від 18.01.2010, серії НОМЕР_2 від 15.01.2010, серії НОМЕР_3 від 02.03.2004 (а.с. 4).

Свого часу Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради нараховано та виплачено позивачу щорічну разову грошову допомогу в квітні 2010 року в розмірі 480 грн.

Не погодившись із розміром виплаченої щорічної разової грошової допомоги, оскільки належна сума до виплати, як на його переконання, має становити 8 мінімальних пенсій за віком, позивач оскаржив дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві до суду.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 04.04.2011 у справі №1622/2а-1175/11 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.01.2012 у справі №1622/2а-1175/11 апеляційну скаргу ОСОБА_1 частково задоволено. Постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 04.04.2011 скасовано. Прийнято нову постанову, якою частково задоволено позов. Визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної грошової разової допомоги до 5 травня за 2010 рік. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради нарахувати та провести виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік. У задоволені решти позовних вимог - відмовлено (а.с. 29-30).

Виконавчий лист по справі №2а-1175/11, виданий Октябрським районним судом м. Полтави, був пред`явлений до примусового виконання в Октябрський ВДВС Полтавського МУЮ (а.с. 41).

Станом на 22.03.2013 рішення суду не було виконано.

У зв`язку з цим 28.03.2013 старший державний виконавець Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ звернулася до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення в адміністративній справі №2а-1175/11, яку ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 05.06.2013 задоволено та змінено спосіб виконання виконавчого листа №2а-1175 від 10.04.2012 Октябрського районного суду м. Полтави про зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної ради у м. Полтаві нарахувати та провести виплату ОСОБА_1 щорічної разової допомоги до 5 травня за 2010 рік на стягнення з Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної в м. Полтаві ради суми недоотриманої щорічної допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ОСОБА_1 за 2010 рік у розмірі 5 168 грн (а.с. 31-32).

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2013 у справі №554/3819/13-ц залишено без змін ухвалу Октябрського районного суду м. Полтава від 05.06.2013 (а.с. 33-34).

27.05.2014 Октябрським районним судом м. Полтави видано виконавчий лист №6-а/554/263/2013 (а.с. 35).

В подальшому постановою Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ від 07.09.2015 зазначений виконавчий документ повернуто без виконання у зв`язку з тим, що відповідно до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання рішень суду" стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Державної казначейської служби України у порядку черговості надходження таких документів.

За заявою ОСОБА_1 ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 15.03.2016 у справі №554/3819/13-ц поновлено строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №6-а/554/263/2013.

29.03.2016 позивач подав до УДКС у м. Полтаві заяву про стягнення з боржника на його користь недоплачених коштів щорічної одноразової допомоги до 5 травня за 2010 рік, додавши до заяви оригінал виконавчого листа по справі №554/3819/13-ц та вищезгадані судові рішення (а.с. 73).

Своїми листами від 19.04.2016 №03-12/1082, від 21.06.2016 №06-12/1556, від 12.08.2016 №06-12/1993 та від 08.09.2016 №06-12/2122 (а.с. 74-77) УДКС у м. Полтаві повідомляло ОСОБА_1 про необхідність надання уточнюючої заяви з повними банківськими реквізитами для перерахування коштів.

Лише на виконання листа від 08.09.2016 №06-12/2122 ОСОБА_1 надав заяву 29.09.2016 з інформацією щодо своїх актуальних банківських рахунків (а.с. 78).

29.09.2016 за вих. №06-11/2222 у зв`язку з неможливістю виконання судового рішення про стягнення коштів, УДКС у м. Полтаві направило начальнику Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області пакет документів щодо ОСОБА_1 по справі № 6-а/554/263/2013 для подальшого виконання за бюджетною програмою КПКВ 3504040 "Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою" (а.с. 79).

З метою отримання інформації про стан виконання рішення про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради недоплачених коштів із щорічної одноразової допомоги до 5 травня за 2010 рік 09.02.2017 позивач звернувся до УДКС у м. Полтаві (а.с. 80), на що відповідач своїм листом від 22.02.2017 №06-12/518 повідомив про направлення наданого позивачем пакету документів на виконання до Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, виконання якого буде здійснюватися за бюджетною програмою КПКВ 3504040 відповідно до черговості їх надання на виконання (а.с. 81).

28.02.2017 позивач знову звернувся до УДКС у м. Полтаві із заявою про надання додаткових пояснень з приводу виконання його пакету документів на отримання одноразової допомоги до 5 травня за 2010 рік (а.с. 82), на який ОСОБА_1 надано вичерпну відповідь листом від 06.02.2017 №06-12/616, до якого також додано необхідні документи (а.с. 83).

09.08.2018 УДКС у м. Полтаві надіслало позивачу листа за вих №06-12/1705 з проханням надати інформацію щодо актуальності банківських реквізитів, на які слід перерахувати кошти відповідно до виконавчого листа Октябрського районного суду м. Полтави від 23.09.2014 по справі №6-а/554/263/2013. Також доведено до відома позивача, що відповідальність за надання правильних банківських реквізитів покладається на стягувача (а.с. 84).

20.08.2018 позивач надав актуальну інформацію щодо його банківських рахунків (а.с. 85), та, врешті-решт, 27.09.2018 на рахунок ОСОБА_1 надійшли кошти в сумі 5 168,00 грн, з яких 51,68 грн було знято банком в якості комісії (а.с. 36).

Позивач, посилаючись на тривалість (понад 8 років) виплати одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік, вважав, що йому не нараховані та не виплачені кошти (компенсація) за порушення строку їх перерахування (більше 3-х місяців з дня надходження документів), тому 28.09.2018 звернувся до УДКС у м. Полтаві з відповідною заявою про виплату відповідної компенсації (а.с. 86).

Листом від 03.10.2018 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного бюджету нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів - Державною казначейською службою України та виплачується Казначейством за черговістю надходження таких заяв стягувачів та після погашення заборгованості за рішеннями суду відповідно до пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (а.с. 87).

Не погоджуючись із правомірністю відмови відповідача, дії та бездіяльність якого, на думку позивача, призвели до тривалої невиплати грошових коштів за рішенням суду, а також перешкоджають йому в отриманні компенсації передбаченої Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам та запереченням, суд виходить з наступного.

Вирішуючи позовну вимогу 1, суд виходить з такого.

Згідно з Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому порядку, серед іншого: здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду ( підпункт 3 пункту 4).

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (надалі - Порядок №845).

Відповідно до пункту 47 Порядку №845 безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих: 1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; 2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання визначено Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 №4901-VI (надалі - Закон №4901-VI).

Відповідно до частин першої - третьої статті 3 Закону №4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо стягувач подав не всі необхідні для перерахування коштів документи та відомості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти днів з дня надходження заяви повідомляє в установленому порядку про це стягувача.

Як встановлено судом вище, 29.03.2016 до УДКС у м. Полтаві надійшла заява ОСОБА_1 про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Октябрської районної в м. Полтаві ради суми недоотриманої щорічної допомоги до 5 травня за 2010 рік.

Оскільки в заяві не були зазначені повні банківські реквізити для перерахування коштів, відповідачем 19.04.2016, 21.06.2016, 12.08.2016 та 08.09.2016 направлялись на адресу ОСОБА_1 листи про витребування додаткових відомостей.

Лише після надання позивачем заяви від 29.09.2016 із зазначенням власних реквізитів, УДКС у м. Полтаві у зв`язку з неможливістю виконання судового рішення з рахунку боржника на виконання статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", пункту 33 Порядку Управлінням 29.09.2016 пакет документів був надісланий на адресу Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області для подальшого виконання за бюджетною програмою КПКВ 3504040 "Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою".

Таким чином, відповідач прийнявши заяву від ОСОБА_1 про виконання судового рішення та передавши пакет документів для подальшого виконання Державною казначейською службою України, діяв у межах наданих повноважень та відповідно до чинного законодавства України.

З приводу не нарахування і виплати суми компенсації відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" суд зазначає, що відповідно до абзацу 2 статті 2 цього Закону під доходами розуміється грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата та інші.

Як вже зазначалося вище, відповідно до наданих повноважень Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду, а не здійснює нарахування соціальних виплат. Тобто сфера дії зазначеного закону не розповсюджується на відносини позивача і відповідача з приводу безспірного списання коштів на підставі рішення суду. Відповідно, зазначений закон не регулює спірні правовідносини позивача і відповідача, а тому застосуванню в даному випадку не підлягає, узв`язку з чим доводи позивача з цього приводу суд визнає безпідставними.

Надаючи оцінку позовним вимогам 2, 3, які є взаємопов`язаними, суд виходить з такого.

Органи Казначейства виконують рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ відповідно до частини другої статті 6 Закону України "Про виконавче провадження". Сам механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), передбачений Порядком №845.

Тобто, порядок прийняття заяв від стягувачів, необхідний перелік документів, підстави для повернення виконавчих документів, порядок виконання стягнення передбачено саме вищевказаним Порядком.

Підпунктом 3 пункту 4 Порядку №845 визначено, що органи казначейства розглядають письмові звернення (вимоги) щодо виконання виконавчих документів осіб, які беруть участь у справі, державних виконавців, а також прокурорів - учасників виконавчого провадження.

Згідно зі статтею 12 Закону України "Про звернення громадян" дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений, серед іншого, законом України "Про виконавче провадження".

Як встановлено судом, заява позивача від 28.09.2018 була особисто розглянута керівником УДКС у м. Полтаві, про що свідчить резолюція з особистим підписом начальника Управління, відповідь на звернення надано 03.10.2018 за №01.1-11/1978 за особистим підписом першого керівника управління - начальника Управління (а.с. 86-87).

З аналізу листа начальника УДКС у м. Полтаві від 03.10.2018 видно, що він містить вичерпні відповіді на всі порушенні в заяві питання щодо виплати компенсації за порушення строку перерахуванням коштів за рішенням суду - роз`яснено порядок її виплати відповідно до статті 5 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (Закон №4901-VI) та вищевказаного Порядку.

Отже відповідач діяв у межах повноважень та відповідно до норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та вимога позивача є безпідставною.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1 № 4, 5, 6, 7 в їх сукупності з огляду на їх пов`язанність, суд встановив наступне.

Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що владні структури більше 8 років не виплачували йому 5168 грн щорічної грошової допомоги, а тому за це має хтось понести відповідальність.

Відповідно до пункту 33 Порядку №845 у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника.

Таким чином, УДКС у м. Полтаві відповідно до свого положення не наділено повноваженнями здійснювати нарахування та виплату щорічної грошової допомоги до 5 травня.

Як зазначено в позові самим же позивачем, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.01.2012 позов ОСОБА_1 задоволено та зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Октябрського району м. Полтави провести нарахування і виплату недоплачених коштів. Отже Управління Казначейства не може нести відповідальність за дії інших органів.

До УДКС у м. Полтаві заява ОСОБА_1 про стягнення коштів за судовим рішенням була подана лише у 2016 році. Відповідно й вимоги позивача про визнання боргу по недоплаченій сумі щорічної разової допомоги за період з травня 2010 року по 28.09.2016 (до моменту надання 29.09.2016 заяви з банківськими реквізитами для виконання рішення про стягнення коштів) суд визнає безпідставними та необґрунтованими.

З приводу наявності/відсутності в діях УДКС у м. Полтави вини щодо невиплати компенсації за невиплату у період з 29.09.2016 по дату фактичної виплати щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік (27.09.2018), то суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої - другої статті 5 Закону №4901-VI, у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Пунктом 50 Порядку №845 передбачено, що компенсація за порушення встановленого законом строку перерахування коштів нараховується Казначейством, якщо боржником є державний орган.

Рішення про виплату компенсації затверджується головою Казначейства (п. 51 Порядку №845).

Як встановлено судом, в листі начальника УДКС у м. Полтаві від 03.10.2018 №01.1-11/1978, наданому на заяву ОСОБА_1 від 28.09.2018 щодо виплати компенсації, встановленої Законом №4901-VI, було роз`яснено, що компенсація за порушення встановленого законом строку перерахування коштів за судовим рішенням нараховується за заявами стягувачів Казначейством, тобто Державною казначейською службою України.

З аналізу матеріалів справи суд з`ясував, що безпосередньо до Державної казначейської служби України із заявою про виплату компенсації за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду позивач не звертався, що таким чином свідчить про відсутність протиправної поведінки УДКС у м. Полтаві щодо невиплати такої компенсації.

На підставі досліджених матеріалів справи та аналізу норм законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку про недоведеність причинного зв`язку між діями відповідача та наслідками у вигляді тривалої невиплати щорічної разової допомоги до 5 травня за 2010 рік позивачу, що свідчить про відсутність ознак протиправної поведінки з боку УДКС у м. Полтаві щодо нарахування та виплати компенсації з порушенням строків.

З огляду на вищевикладене, у задоволенні позову суд відмовляє у повному обсязі за безпідставністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Управління державної казначейської служби у м. Полтаві Полтавської області (вул. Небесної сотні, 1/23, м. Полтава, 36000, ) про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун