Справа № 1140/3517/18
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2019 року м. Дніпросправа № 1140/3517/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Одеського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 березня 2019 року (суддя Черниш О.А.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Одеського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у грудні 2018 року звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати неправомірними дії Одеського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області щодо відмови у виплаті належної одноразової допомоги в розмірі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та зобов`язати Одеське міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області виплатити ОСОБА_1 одноразову допомоги в розмірі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 березня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправною відмову у призначенні ОСОБА_1 страхових виплат, оформлену листами № 05/3823 від 13.08.2018, № 05/4433 від 27.09.2018 та зобов`язано Одеське міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення їй страхових виплат та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 .

Згідно з записами у трудовій книжці, ОСОБА_2 працював у виробничому підрозділі Служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Помічна» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».

Згідно з Актом про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, № 1 від 24.07.2018 та Актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку від 24.07.2018 за формою Н-5, ОСОБА_2 помер внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом.

ОСОБА_1 08 серпня 2018 року звернулася до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області із заявою, в якій просила призначити та виплатити одноразову страхову виплату у зв`язку зі смертю годувальника відповідно до ч. 3 ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», оскільки є непрацюючою особою та доглядає онучку потерпілого.

Одеське міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області 13 серпня 2018 року надало відповідь за № 05/3823, відповідно до якої із наданих ОСОБА_1 документів не вбачається, що остання перебувала на утриманні потерпілого ОСОБА_2 . Також зазначено, що ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , який згідно з чинним законодавством зобов`язаний утримувати дружину протягом трьох років після народження дитини. З огляду на викладене, правові підстави для призначення одноразової страхової виплати відсутні.

У вересні 2018 року ОСОБА_1 повторно звернулася до відповідача із заявою, в якій просила прийняти рішення про виплату їй одноразової допомоги, як особі, яка перебувала на утриманні померлого та доглядає онука потерпілого, який не досяг восьмирічного віку.

Проте листом від 27.09.2018 за № 05/4433 Одеське міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області повторно відмовило ОСОБА_1 у виплаті одноразової допомоги, оскільки згідно з наказом СП «Київські теплові мережі» КП «Київтеплоенерго» № 17-В КТМ від 02.05.2018, ОСОБА_1 займає посаду комірника, по теперішній час знаходить у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років шести місяців, тобто на день смерті батька знаходилася у трудових відносинах.

Не погодившись відмовою відповідача, ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до статті 35 цього Закону страхуванню від нещасного випадку підлягають: 1) особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах; 2) учні та студенти навчальних закладів, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти, залучені до будь-яких робіт під час, перед або після занять; під час занять, коли вони набувають професійних навичок; у період проходження виробничої практики (стажування), виконання робіт на підприємствах; 3) особи, які утримуються у виправних закладах та залучаються до трудової діяльності на виробництві цих установ або на інших підприємствах за спеціальними договорами.

Згідно з приписами статті 36 Закону страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Страхові виплати складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання, - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років;

2) особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якщо вони не працюють;

3) особи з інвалідністю - члени сім`ї потерпілого на час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов`язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім`ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку (ч. 3 ст. 41 Закону).

Згідно з ч. 6 ст. 42 Закону у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що у разі смерті особи внаслідок нещасного випадку на виробництві, Фондом виплачуються наступні страхові виплати: одноразова та щомісячна. Право на одноразову допомогу у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, має, у тому числі, сім`я потерпілого, незалежно від того чи перебували члени сім`ї на утриманні потерпілого, за умови, якщо член сім`ї не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку.

Саме щодо виплати одноразової допомоги у зв`язку зі смертю батька від нещасного випадку на виробництві, звернулася його донька ОСОБА_1 , яка на теперішній час не працює та доглядає онуку померлого.

При цьому судом встановлено, що відповідно до довідки Помічнянської міської ради Добровеличківського району від 30.05.2018 ОСОБА_1 до дня смерті батька постійно проживала разом з ним в АДРЕСА_1 та вели сумісне господарство.

Відповідно до частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскільки ОСОБА_1 постійно проживала з батьком, фактично не працювала та знаходилася у відпустці по догляду за дитиною (доглядає онуку потерпілого, яка не досягла восьмирічного віку), заробітної плати не отримувала, позивач є членом сім`ї потерпілого ОСОБА_2 в силу приписів ч. 3 ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», відмова Одеського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області у призначенні та виплаті одноразової допомоги, оформлена листами № 05/3823 від 13.08.2018 та № 05/4433 від 27.09.2018, є протиправною.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання таких документів, які видаються відповідними організаціями у триденний строк з моменту звернення заявника: довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду.

Доводи апелянта, що ОСОБА_1 не надано до Одеського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області документів, які б підтверджували факт її проживання однією сім`єю з батьком ОСОБА_2 або факт перебування позивача на утриманні померлого, колегія суддів з находить необґрунтованими, адже матеріалами справи підтверджено, що при зверненні до відповідача із заявою від 08.08.2018 ОСОБА_1 надала довідку Помічнянської міської ради Добровеличківського району від 30.05.2018.

В чому саме полягає невідповідність вказаної довідки, як доказу проживання позивача однією сім`єю з померлим ОСОБА_2 , відповідачем не наведено. Жодних доказів у спростування вказаних обставин відповідачем також не надано.

Згідно з приписами статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Одеським міським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області, після отримання заяви ОСОБА_1 від 08.08.2018, відповідну постанову не було прийнято, мотиви відмови у призначенні та виплаті одноразової допомоги було викладено у листах.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що належним способом поновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення про призначення страхових виплати з урахуванням висновків суду в даній адміністративній справі.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з правильним застосуванням норм матеріального права, із дотриманням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Одеського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 березня 2019 року в адміністративній справі № 1140/3517/18 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 12 липня 2019 року та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повна постанова складена 12 липня 2019 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова