Справа № 260/1185/18
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/4631/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Ваврик Х.Б.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року у справі № 260/1185/18 (рішення ухвалено в м. Ужгород, головуючий суддя Гаврилко С.Є., рішення складено у повному обсязі 21.03.2019) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Перечинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (тепер Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області) про визнання відмови незаконною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 07.11.2018 звернувся в суд із адміністративним позовом до Перечинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, в якому просив визнати незаконною відмову відповідача у перерахунку йому пенсії з урахуванням 24 місяців страхового стажу після призначення пенсії та зобов`язати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії з урахуванням 24 місяців страхового стажу після призначення пенсії з моменту звернення за таким - тобто з 29 травня 2018 року.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права. Апелянт вказує, що розмір його пенсії на момент призначення склав 4774,65 грн., а після перерахунку розмір пенсії не змінився і склав так само 4774,65 грн, тобто вважає, що ніякого перерахунку фактично не відбулося. Твердження відповідача про законність коефіцієнту страхового стажу у розмірі 1% замість 1,35%, у зв`язку з чим розмір пенсії зменшився у порівнянні із раніше призначеною є неправильним.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд даної справи без його участі.

З покликанням на вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №628 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» Перечинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області заявило клопотання про заміну його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яке, з урахуванням положень статті 52 КАС України, підлягає задоволенню.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що відповідно до протоколу № 305 від 13 травня 2016 року, позивачу було призначено пенсію за віком з врахуванням загального стажу 42 роки 0 місяців 0 днів в розмірі 4795,27 щомісячно з 07 травня 2016 року довічно (а.с.70).

Згідно повідомлення Перечинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, ОСОБА_1 з 07 травня 2016 року було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пенсію обчислено із врахуванням заробітної плати за періоди роботи після 01 липня 2000 року по 31 грудня 2015 року розмір якої становить 4774,65 грн (а.с. 13).

29 травня 2018 року позивач звернувся до Перечинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області з заявою про перерахунок йому пенсії у відповідності до статті 42 частини 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 15).

Відповідно до розпорядження Перечинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області № 123958 від 31 травня 2018 року позивачу було проведено перерахунок пенсії з врахуванням загального стажу станом на 30 квітня 2018 року, який складав 43 роки 11 місяців 29 днів.

Після проведення перерахунку розмір пенсії позивача становив 4774,65 грн (а.с. 37).

26 червня 2018 року позивач повторно звернувся до пенсійного органу з заявою щодо перерахунку йому пенсії (а.с. 14).

Листом Перечинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області від 13 липня 2018 року № 13/М-99-01/06 позивачу було надано відповідь, зі змісту якої видно, що при призначенні пенсії позивачу враховано страховий стаж - 42 роки 0 місяців 0 днів. Коефіцієнт страхового стажу позивача з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35% дорівнював 0,567000.

Розмір пенсії позивача за віком, обчислений відповідно до статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» складав 4774,65 грн.

Після проведеного з 1 жовтня 2017 року масового перерахунку пенсій показник коефіцієнту стажу змінився з 0,56588 на 0,41917. Розмір пенсії до перерахунку з 01.10.2017 - 4774,65 грн., в т.ч. розмір основної пенсії - 4774,65 грн. Розмір пенсії після перерахунку з 01.10.2017 - 4774,65 грн., в т.ч. розмір основної пенсії - 4089,56 грн., доплата до розміру пенсії з 01.10.2017 р.- 685,09 грн.

Заява на перерахунок пенсії по стажу була зареєстрована 29 травня 2018 року. Перерахунок пенсії було проведено із врахуванням страхового стажу роботи та заробітної плати, враховуючи індивідуальні відомості на застраховану особу ОК-5 з 01.05.2016 р. по 30.04.2018.

Після проведеного перерахунку страховий стаж роботи склав 43 роки 11 місяців 29 днів. Розмір пенсії після перерахунку з 01.06.2018 - 4774,65 грн., в т.ч. розмір основної пенсії - 4304,06 грн., доплата до розміру пенсії з 01.06.2018 - 470,59 грн. Показник коефіцієнту стажу змінився з 0,41917 на 0,43917.

Також, відповідач вказав, що відповідно до статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кожен наступний перерахунок пенсії проводиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Таким чином, право на перерахунок пенсії позивач набуває у травня 2020 року, оскільки станом на червень 2018 року позивачу не враховано 1 місяць страхового стажу (а.с.а.с. 16-18).

Не погоджуючись із такою відмовою позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв в межах, у спосіб та на підставах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та правомірно провів перерахунок пенсії позивачу, а тому позовні вимоги є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Приписами статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови і порядок призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) та іншими законами України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV встановлено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп x Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону. Коефіцієнт страхового стажу - це величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу.

Порядок визначення коефіцієнта страхового стажу передбачений статтею 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої при визначенні коефіцієнта страхового стажу застосовується величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках).

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону № 1058 в редакції Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 № 107-VІ, яка діяла з 01.01.2008, було передбачено, що за період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35 %.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 № 2148-VІІІ (який в цій частині набрав чинності з 01.10.2017) до вказаної норми були внесені зміни та встановлено, що за період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Крім того, Законом № 2148-VІІІ було доповнено Прикінцеві положення Закону № 1058 пунктом 4-3 яким передбачається, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

У свою чергу, частиною 4-4 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV, передбачається, що з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 2148-VІІІ у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Тобто, з 01 жовтня 2017 року пенсії, призначені згідно Закону №1058 до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %, тоді як при призначенні вперше пенсії в період з 01 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року, зокрема, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

З матеріалів справи видно, що за наслідком проведеного нового перерахунку пенсії, розмір встановленої позивачу пенсії за віком, з донарахуванням стажу 24 місяці та заробітку не перевищив розміру, встановленого до внесення змін в пенсійне законодавство, а відтак колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно проведено перерахунок пенсії в раніше встановленому розмірі 4774,65 грн.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що після перерахунку пенсії позивача з 01.10.2017 не відбулось зменшення її розміру, що в свою чергу не може свідчити про звуження обсягу вже набутих позивачем прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що відповідач діяв в межах наданих йому повноважень та у відповідності до норм чинного законодавства, тому перерахунок пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% є правомірним.

Колегія суддів звертає увагу, що вказані зміни не погіршили умов отримання пенсії позивачем, а тому посилання позивача на звуження його права є необґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року у справі № 260/1185/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді В. М. Багрій
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 16.07.2019