Справа № 520/5262/19
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2019-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2019 р. № 520/5262/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шляхової О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, (; Майдан Свободи, 5, Держпром, м. Харків, 61022) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , в якому просить суд:

- Визнати протиправним та скасувати Рішення Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 01.03.2019р., (протокол №8), щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

- Зобов`язати Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова призначити з 27.02.2019р. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; реєстрація місця проживання, АДРЕСА_1 ) пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 06.05.1992р. по 14.09.2001р. у ТОВ Фірма «Тріто» на посаді інженера.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що рішенням комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсій Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 01.03.2019 року було відмовлено Позивачу в призначенні пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначає, що відповідач у спірному рішенні вказав про те, що страховий стаж обчислено на підставі даних про наявний стаж та даних про сплату внесків у відомостях персоніфікованого обліку. Для розрахунку страхового стажу не взято до уваги період роботи з 06.05.1992 по 14.09.2001в ТОВ фірма «Тріто» у зв`язку з тим, що записи до трудової книжки внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, а тому відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 26 років. Вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушує його конституційні права.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29 травня 2019 р. відкрито спрощене провадження по справі № 520/5262/19 в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

25.06.2019 відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти задоволення заявлених вимог позивача.

Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що пенсія за віком призначається відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення пенсії мають чоловіки, після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу починаючи з 01.01.2019 по 31.12.2019 - не менше 26 років. Вказує, що згідно з наданими документами та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу, страховий стаж заявника на момент звернення склав 22 роки 11 місяців 21 день. Згідно трудової книжки до страхового стажу Позивача, неможливо зарахувати період роботи з 06.05.1992 по 14.09.2001 в ТОВ фірма «Тріто», оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України 29 липня 1993 р. № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110, а саме дата (рік) видачі наказу про звільнення з роботи 13.09.2002 пізніше ніж дата (рік) звільнення з роботи 14.09.2001.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача щодо ОСОБА_2 містяться наступні записи:

- з 20.09.1976 по 19.04.1978 - працював автоматчиком на Харківському інструментальному заводі;

- з 20.08.1980 по 23.01.1981 - працював наладчиком на Харківському авіаційному заводі;

- з 18.02.1981 по 28.10.1986 - працював на посадах техніка лаборанта, майстра та ін. Харківського державного університету ім. О.М.Горького;

- з 10.11.1986 по 02.09.1988 - працював зоологом у Джангалінському ПЧВ;

- з 21.09.1988 по 15.06.1990 - працював МНС біологічного факультету Харківського державного університету ім .О.М.Горького;

- з 06.05.1992 по 14.09.2001 - працював інженером на ТОВ фірма «Тріто»;

- з 17.09.2001 по 20.12.2002 - працював менеджером на ТОВ фірма «Темсресурс»;

- з 05.01.2016 по час звернення до Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова - працював прибиральником технічних приміщень Шляхівської СР та Коломацької СР.

У зв`язку із досягненням необхідного пенсійного віку, передбаченого ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та враховуючи наявний трудовий стаж, 27.02.2019 позивач звернувся до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова із заявою про призначення пенсії за віком, надавши необхідний пакет документів.

Як вбачається з протоколу №8 комісії з розгляду спірних питань при призначені (перерахунку) пенсій Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 01.03.2019р. відповідачем було прийняте рішення яким відмовлено позивачеві у призначенні пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю страхового стажу - 26 років, оскільки на підставі наданих ОСОБА_1 документів та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 , страховий стаж заявника на момент звернення склав 22 роки 11 місяців 21 день. До страхового стажу ОСОБА_1 неможливо зарахувати період роботи з 06.05.1992 по 14.09.2001 в ТОВ фірма «Тріто». оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України 29 липня 1993р. №58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993р. за № 110, а саме дата (рік) видачі наказу про звільнення з роботи 13.09.2002 пізніша ніж дата (рік) звільнення з роботи 14.09.2001.

Не погоджуючись із рішенням Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 01.03.2019р. Протокол № 8 ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Щодо правового регулювання спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV).

Відповідно до статті 26 Закону № 1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно преамбули Закону України Про пенсійне забезпечення, цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положенням частини 1 статті 9 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Стаття 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зазначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до статті 1 Закону України !Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Як передбачено статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 1993 року № 637 прийнятий Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, в якому в пункті 1.2 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Питання подання документів для призначення (перерахунку) пенсій регулюються Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-ІV, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846.

Як встановлено пунктом 4.7. Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Водночас, спірним питанням цієї справи є не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 06.05.1992р. по 14.09.2001р. у ТОВ Фірма «Тріто» на посаді інженера, оскільки дата (рік) видачі наказу про звільнення з роботи 13.09.2002 пізніша ніж дата (рік) звільнення з роботи 14.09.2001.

Суд вважає необґрунтованою відмову відповідача щодо не зарахування періоду роботи позивача, який зазначений у трудовій книжці, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Зазначений висновок викладено в постанові Верховного суду від 06 березня 2018 року по справі № 754/14898/15-а.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у вищевказані періоди на вищезазначених підприємствах. Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами за період з 06.05.1992 по 14.09.2001 року.

Тим більше що страховий стаж періоду роботи з 17.09.2001 по 20.12.2002 на ТОВ фірма «Темсресурс» на посаді менеджера врахований Відповідачем, хоча недоліки записів про цій період є подібними до записів щодо періоду роботи з 06.05.1992 по 14.09.2001 на ТОВ фірма «Тріто» на посаді інженера, а саме в графі «місяць» проставлено число, а в графі «число» стоїть місяць (записи №№19-22).

Водночас, суд погоджується, що відповідно до частини 3 статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Однак, провести перевірку достовірності документів не має можливості тому, що підприємство ТОВ фірма «Тріто» наразі ліквідоване та взагалі не включене до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (надалі Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно норм пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Проте, суд зауважує, що відсутність можливості проведення перевірки не може позбавляти позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань призначення пенсії за віком. Як встановлено судом, наявність страхового стажу за дані періоди підтверджуються належними записами в трудовій книжці позивача.

Як передбачено частиною 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку що, повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пенсії, управління діяло без врахування всіх істотних обставин, внаслідок чого позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За приписами статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У рішенні від 08 липня 2004 року у справі Ілашку та інші проти Молдови та Росії, ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем Молдавської Республіки Придністров`я. Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов`язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах Пічкур проти України, Ілашку та інші проти Молдови та Росії як джерело права відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 6 жовтня 2015 року у справі № 816/4505/14, та в силу статті 6 КАС України враховується судом при розгляді даної справи.

Правова позиція пенсійного фонду ґрунтується на тому, що відмовляючи в зарахуванні вказаного періоду, Відповідач, посилається на Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників, що затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, оскільки було порушено порядок оформлення документів, які підтверджують стаж роботи.

Проте, з комплексного аналізу зазначеної інструкції випливає, що вона не містить жодної норми на підставі якої певні періоди роботи можуть бути не зараховані до стажу при призначенні пенсії, навіть за умови, якщо запис містить певну помарку.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17 провадження № К/9901/1298/17.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами 2 другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З аналізу вищезазначених правових норм суд дійшов висновку, що відповідач своїми діями не забезпечив справедливої рівноваги, запобігаючи несприятливим наслідкам, які можуть виникнути після прийняття такого рішення для захисту основоположних прав конкретної особи, використовуючи свої функції, покладені статтею 19 Конституції України.

За таких обставин та з урахуванням вищевикладеного суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, (; Майдан Свободи, 5, Держпром, м. Харків, 61022) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 01.03.2019р., (протокол №8), щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова призначити з 27.02.2019р. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; реєстрація місця проживання, АДРЕСА_1 ) пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 06.05.1992р. по 14.09.2001р. у ТОВ Фірма «Тріто» на посаді інженера.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; реєстрація місця проживання, АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, (; Майдан Свободи, 5, Держпром, м. Харків, 61022) судовий збір у розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справа розглядалась в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 12 липня 2019 року.

Суддя Шляхова О.М.