Справа № 640/12412/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2019-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 липня 2019 року м. Київ № 640/12412/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Маруліної Л.О., ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами

за позовом Приватне акціонерне товариство "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння"

до Кабінету Міністрів України, Міністерства енергетики та вугільної промисловості України

про визнання протиправними рішення, зобов`язати вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" (далі також - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Кабінету Міністрів України (далі також - відповідач 1), Міністерства енергетики та вугільної промисловості України (далі також - відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправним та нечинним абзац 6 частини другої пункту 4 Умов конкурсу на укладення угоди про розподіл вуглеводнів, які видобуватимуться у межах ділянки Зінківська та є додатком до Постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року № 1183, а саме: "Якщо учасником конкурсу виступає юридична особа, спеціально утворена для участі в конкурсі, в заяві та додатках до неї також подається інформація та відомості про досвід, технічні, фінансові та інші характеристики юридичної особи, що є засновником учасника (гарантом), при цьому до заяви має бути додана гарантія такої юридичної особи щодо забезпечення виконання зобов`язань фінансового, технічного, природоохоронного та іншого характеру за угодою про розподіл продукції з урахуванням поданої заяви";

- зобов`язати Міжвідомчу комісію з організації укладення та виконання угод про розподіл продукції повторно розглянути зареєстровані заяви і додані до них матеріали учасників Конкурсу на укладення угоди про розподіл вуглеводнів, які видобуватимуться у межах ділянки Зінківська, що проводиться на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року № 1183, без врахування абзацу 6 частини другої пункту 4 Умов конкурсу на укладення угоди про розподіл вуглеводнів, які видобуватимуться у межах ділянки Зінківська, а саме без врахування абзацу: "Якщо учасником конкурсу виступає юридична особа, спеціально утворена для участі в конкурсі, в заяві та додатках до неї також подається інформація та відомості про досвід, технічні, фінансові та інші характеристики юридичної особи, що є засновником учасника (гарантом), при цьому до заяви має бути додана гарантія такої юридичної особи щодо забезпечення виконання зобов`язань фінансового, технічного, природоохоронного та іншого характеру за угодою про розподіл продукції з урахуванням поданої заяви". За результатами повторного розгляду підготувати для Кабінету Міністрів України нові висновки та пропозиції щодо означення переможця конкурсу.

Пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено (далі також - КАС України), що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Ознайомившись із позовною заявою судом встановлено, що позивачем подано позовну заяву, в якій предметом спору є оскарження абзацу 6 частини другої пункту 4 Умов конкурсу на укладення угоди про розподіл вуглеводнів, які видобуватимуться у межах ділянки Зінківська, які є додатком до Постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року № 1183 "Про проведення конкурсу на укладення угоди про розподіл вуглеводів, які видобуватимуться у межах ділянки Зінківська".

Із змісту обґрунтувань позовної заяви встановлено, що відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 року № 644, якою затверджено Положення про Міжвідомчу комісію з організації укладення та виконання угод про розподіл продукції (далі також - Положення), Міжвідомча комісія з організації укладення та виконання угод про розподіл продукції (далі - Комісія) є постійно діючим органом, утвореним для вирішення питань організації укладення та виконання угод про розподіл продукції.

Згідно з підпунктами 3, 4 пункту 3 Положення основними завданнями Комісії є: організовує роботу з підготовки пропозицій щодо визначення умов конкурсу; розглядає матеріали, подані учасниками конкурсу, проводить переговори з ними, готує і подає Кабінетові Міністрів України пропозиції щодо визначення переможців конкурсу.

Так, із змісту позовної заяви вбачається, що оскаржувані позивачем в частині Умови конкурсу на укладення угоди про розподіл вуглеводнів, які видобуватимуться у межах ділянки Зінківська розроблено на підставі пропозиції, наданої Міжвідомчою комісією з організації укладення та виконання угод про розподіл продукції.

Водночас, позивачем визначено відповідачами Кабінет Міністрів України та Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, що не відповідає викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, в той час, як позовну вимогу зобов`язального характеру заявлено до Міжвідомчої комісії з організації укладення та виконання угод про розподіл продукції.

Разом з тим, позивачем не заявлено до жодного з визначених ним відповідачів позовних вимог у прохальній частині.

Отже, слід дійти висновку про недотримання позивачем вимог пункту 4 частини п`ятої статті 160 КАС України.

Крім іншого, суд звертає увагу позивача на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Отже, слід дійти висновку, що спосіб захисту як «визнання протиправним та нечинним» може бути застосовано лише у разі оскарження нормативно-правового акту або його окремих положень.

Так, позивачем у пункті 1 прохальної частини позовної заяви зазначено: «Визнати протиправним та нечинним абзац 6 частини другої пункту 4 Умов конкурсу на укладення угоди про розподіл вуглеводнів, які видобуватимуться у межах ділянки Зінківська та є додатком до Постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року № 1183, а саме: "Якщо учасником конкурсу виступає юридична особа, спеціально утворена для участі в конкурсі, в заяві та додатках до неї також подається інформація та відомості про досвід, технічні, фінансові та інші характеристики юридичної особи, що є засновником учасника (гарантом), при цьому до заяви має бути додана гарантія такої юридичної особи щодо забезпечення виконання зобов`язань фінансового, технічного, природоохоронного та іншого характеру за угодою про розподіл продукції з урахуванням поданої заяви"».

Отже, слід дійти висновку, що позивач вважає Умови конкурсу на укладення угоди про розподіл вуглеводнів, які видобуватимуться у межах ділянки Зінківська нормативно-правовим актом.

З огляду на викладене, відповідно до пункту 10 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт, що позивачем у позовній заяві не обґрунтовано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про недотримання позивачем пункту 10 частини п`ятої статті 160 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зазначені недоліки позовної заяви повинно бути усунено шляхом подання до суду уточненої позовної заяви в частині визначення суб`єктного складу учасників, викладення змісту позовних вимог в прохальній частині щодо відповідача (кожного з відповідачів) та визначення способу судового захисту.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" слід залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків протягом трьох днів з моменту отримання ухвали.

Згідно з частиною третьої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 241, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Виробнича компанія "Укрнафтобуріння" залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом трьох днів з моменту отримання ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала, відповідно до частини другої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.О. Маруліна