Справа № 440/132/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 р.Справа № 440/132/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Рєзнікової С.С. , Лях О.П. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Н.І. Слободянюк, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 22.02.19 року по справі № 440/132/19
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Управління Держпраці у Полтавській області
про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Полтавській області (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ2733/150/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 30 листопада 2018 року.

В обґрунтування заявленої вимоги позивач зазначала, що вона не вчиняла зафіксованого в акті № ПЛ2733/150/АВ від 30 листопада 2018 року порушення вимог частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України, оскільки ОСОБА_2 у неї не працювала та до роботи не допускалася. Письмові пояснення ОСОБА_2 відбирались до проведення інспекційного відвідування та пред`явлення направлення, що не передбачено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26 квітня 2017 року. Окрім цього, відібрання письмових пояснень від ОСОБА_2 , а не від суб`єкта господарювання, не відповідає правильному застосуванню пункту 6 вказаного Порядку.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Управління Держпраці у Полтавській області №ПЛ2733/150/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 30 листопада 2018 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Згідно ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) зареєстрована як фізична особа-підприємець 09 березня 2016 року та здійснює такий зареєстрований вид діяльності як 96.02 надання послуг перукарнями та салонами краси в Торговому центрі "Мир" за адресою: АДРЕСА_2 , що визнається сторонами та підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підставі наказу про проведення заходів державного контролю № 236П від 21 листопада 2018 року та направлення на проведення заходу державного контролю №2447 від 22 листопада 2018 року інспектором Управління Держпраці у Полтавській області у період з 22 листопада 2018 року по 23 листопада 2018 року проведено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питання додержання нею вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, оплати праці та режиму роботи.

За результатами інспекційного відвідування складено акт №ПЛ2733/150/АВ від 23 листопада 2018 року, яким зафіксовано порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимоги частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України внаслідок допущення до роботи без укладення трудового договору фізичної особи ОСОБА_2 .

З опису виявленого порушення слідує, що 22 листопада 2018 року о 12:55 год під час інспекційного відвідування обов`язки перукаря виконувала ОСОБА_2 , яка надала письмові пояснення та вказала, що проходить стажування на посаді перукаря з 20 листопада 2018 року з 9:00 по 17:00 год. Отже, вона підпорядкована робочому часу. При цьому трудовий договір з ОСОБА_2 не укладено та наказ про прийняття її на роботу не видано. Оскільки відповідно до статті 18 Закону України "Про освіту" та Наказу Мінпраці та Міносвіти №127/151 від 26 березня 2001 року стажування передбачається для працівників, то для проведення стажування необхідно прийняти на роботу. Таким чином, ОСОБА_2 допущена ФОП ОСОБА_1 до роботи перукарем з 20 листопада 2018 року без укладення трудового договору та видання наказу про прийом на роботу, що є порушенням статей 21 та 24 Кодексу законів про працю України та постанови Кабінету Міністрів України №413 від 17 червня 2015 року "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу".

23 листопада 2018 року інспектором Управління Держпраці у Полтавській області винесено припис про усунення виявлених порушень №ПЛ2733/150/АВ/П, яким фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 зобов`язано усунути порушення вимог частини першої статті 21 та частини першої статті 24 Кодексу законів про працю України та постанови Кабінету Міністрів України №413 від 17 червня 2015 року "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу".

23 листопада 2018 року інспектором Управління Держпраці у Полтавській області винесено протокол про адміністративне правопорушення №ПЛ2733/150/АВ/П/ПТ, яким зафіксовано порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 частини третьої статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення вимог законодавства про працю, а саме: частини першої статті 21 та частини першої статті 24 Кодексу законів про працю України та постанови Кабінету Міністрів України №413 від 17 червня 2015 року "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу".

Також 23 листопада 2018 року Управлінням Держпраці у Полтавській області прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ПЛ2733/150/АВ/П/ПТ/ТД та призначено розгляд справи на 30 листопада 2018 року в приміщенні Управління Держпраці у Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Пушкіна, 119.

Листом Управлінням Держпраці у Полтавській області №02-12/6757 від 23 листопада 2018 року фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 запрошено на розгляд справи, який відбудеться 30 листопада 2018 року о 10:20 год в приміщенні Управління Держпраці у Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Пушкіна, 119. Вказаний лист вручено особисто ОСОБА_1 - 23 листопада 2018 року.

27 листопада 2018 року ФОП ОСОБА_1 до управління Держпраці у Полтавській області подано заперечення щодо проведеного інспекційного відвідування та складення за його результатами акта №ПЛ2733/150/АВ від 23 листопада 2018 року (вх. 14803/01-12 від 27 листопада 2018 року) та клопотання про перенесення розгляду справи про накладення штрафу на іншу дату у зв`язку з відсутністю у неї кваліфікованого юриста (вх №14802/01-12 від 27 листопада 2018 року).

Листом №10-12/6963 від 29 листопада 2018 року Управління Держпраці у Полтавській області надано відповідь на заперечення ФОП ОСОБА_1 .

Листом №10-12/6939 від 29 листопада 2018 року Управління Держпраці у Полтавській області відмовлено у задоволенні клопотання про перенесення розгляду справи про накладення штрафу на іншу дату у зв`язку з його необґрунтованістю.

30 листопада 2018 року першим заступником начальника Управління Держпраці у Полтавській області Масленком О.І. складено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ2733/150/АВ/П/ПТ/ТД-ФС, згідно з якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 111690,00 грн на підставі абзацу другого частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 санкції, передбаченої абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України.

Частиною першою статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Визначення трудового договору міститься у статті 21 КЗпП України та означає угоду між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

За змістом статті 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Частиною четвертою статті 265 КЗпП України передбачено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі - Порядок № 509).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.

Штрафи можуть бути накладені, у тому числі, на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Пунктом 3 Порядку № 509 передбачено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Приписами пункту 8 Порядку № 590 визначено, що за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, приймає відповідне рішення.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається у Держпраці або її територіальному органі, другий - надсилається протягом трьох днів суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Визначальним для вирішення спірних правовідносин у цій справі є наявність ознак трудових правовідносин між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Слід зазначити, що матеріали справи містять копію постанови Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 січня 2019 року у справі №541/2895/18, прийнятої за результатами розгляду матеріалів, які надійшли від Управління Держпраці у Полтавській області про притягнення ФОП ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці) (а.с.75-76).

Зазначеною постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області провадження у вказаній справі закрито у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення за частиною третьою статті 41 КУпАП .

Ця постанова набрала законної сили 08 лютого 2019 року.

Відповідно до частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 січня 2019 року у справі №541/2895/18 встановлено відсутність порушень вимог законодавства щодо фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору, то з урахуванням вищенаведеної норми статті 78 КАС України, вказана постанова є обов`язковою для адміністративного суду в питанні чи мало місце використання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 найманої праці ОСОБА_2 без оформлення трудового договору.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2 , допитана судом як свідок, підтвердила, що у ФОП ОСОБА_1 вона не працювала та до роботи за трудовим розпорядком не допускалась.

З огляду на спростований постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 січня 2019 року у справі №541/2895/18 факт допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 санкції, передбаченої абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України.

Згідно висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 21.12.2018 по справі №814/2156/16 відповідальність, передбачена абз. 1 ч. 2 ст. 265 КЗпП України та ч. 2 ст. 41 КУпАП є одним видом відповідальності, який відповідно до цілей Конвенції вважається кримінальним. Відповідно до ч. 1 ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів звертає увагу, що складаючи протокол про адміністративне правопорушення та направляючи його до суду, відповідач використав своє право на притягнення особи до відповідальності за порушення трудового законодавства.

Отже, постанова Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ2733/150/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 30 листопада 2018 року підлягає скасуванню як протиправна.

Колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 року по справі №440/132/19 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Полтавській області залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 року по справі № 440/132/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова О.П. Лях
Повний текст постанови складено 12.07.2019 року