Справа № 120/3987/18-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3987/18-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дончик Віталій Володимирович Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

03 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сушка О.О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Сербин І.І.,

представника відповідача Черпітяк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року (проголошено в м. Вінниці, повний текст складено 11.02.19) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2018 року позивач звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницької області, в якому просила визнати протиправними дії відповідача під час перевірки 07.06.2017 року ФОП ОСОБА_1 та визнати протиправним і скасувати рішення про застосування фінансових санкцій № 29/40/ від 03.07.2017 року і податкову вимогу від 03.10.2017 №4292-17 про сплату 17000 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неправомірно застосував до неї штрафні санкції за зберігання 57 пляшок пива у місці, не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв, оскільки при перевірці відповідач діяв за межами наданих йому повноважень.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30.01.2019 у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ФОП Шпак Г. А. подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає, що судом першої інстанції не досліджено обставини пред`явлення наказу про проведення перевірки та направлення у відповідності до ст. 81 Податкового кодексу України. Не з`ясовано обставини зберігання алкогольних напоїв в асортименті у місці зберігання.

Крім цього, апелянт зазначила, що на час проведення перевірки торгівлю цими алкогольними напоями вона не здійснювала, не має ліцензії на здійснення такої діяльності, а тому у неї не було підстав та обов`язку для включення приміщення до Єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв (далі - Єдиний реєстр).

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про час, дату та місце проведення судового засідання. На адресу суду надіслала клопотання про відкладення слухання справи, яке мотивовано тим, що угоди про надання правової допомоги з адвокатом Момотом В.Д. укладено лише 02.07.2019.

Колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання, зважаючи на наступне.

У відповідності до вимог ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представник відповідача в судовому засіданні послався на обставини викладені у відзиві на позовну заяву та просив суд залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку в Гайсинській ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців позивач здійснює господарську діяльність за КВЕД 41.17 (Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах).

07.06.2017 року Головним управлінням ДФС у Вінницькій області, на підставі наказу про проведення фактичної перевірки від 02.06.2017 року №1130 та направлень на проведення перевірки від 07.06.2017 №1043 і №1044, здійснено фактичну перевірку суб`єкта господарювання - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час пред`явлення службових посвідчень, направлень на перевірку та вручення копії наказу про проведення фактичної перевірки позивач відмовилась від підпису у направленні на перевірку. Внаслідок чого працівниками податкового органу складено відповідний акт відмови від підпису у направленні на перевірку №29/40/ від 08.06.2017 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: зберігання алкогольних напоїв (57 пляшок пива) в місці, не внесеному до Єдиного реєстру.

ФОП ОСОБА_1 також відмовилась від підписання акта перевірки, ознайомлення та отримання примірника акта перевірки, про що складено акт відмови від підписання матеріалів перевірки.

Примірник акту перевірки 09.06.2017 року відповідачем направлено на адресу ФОП ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку та отримано останньою 14.06.2017 року.

На підставі вказаного акта фактичної перевірки та відповідно до ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", ГУ ДФС у Вінницькій області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 03.07.2017 року №29/40/, згідно з яким до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Вважаючи, що штрафні санкції стосовно неї застосовано неправомірно, вона оскаржила вказане податкове повідомлення-рішення до суду.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача є такими, що не підтверджені первинними документами та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За приписами частини тридцять сьомої статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Єдиний державний реєстр місць зберігання, відповідно до пункту 1.1 Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 28.05.2002 № 251; зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 серпня 2002 року за № 670/6958, - це перелік місць, що використовуються для зберігання спирту, та приміщень, що використовуються для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, який містить відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

За вимогами абзацу другого пункту 2.1 цього Порядку до Єдиного реєстру вносяться: місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Наслідки недотримання цих вимог визначені абзацом дванадцятим частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» відповідно до якої до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень.

Метою правового регулювання відносин із зберігання алкогольних напоїв є забезпечення контролю за їх виробництвом і обігом. Нарівні з місцями виробництва, оптової та роздрібної торгівлі алкогольних напоїв законодавець запровадив реєстрацію їх місця зберігання в Єдиному державному реєстрі для забезпечення повного контролю за процесом виробництва і реалізації підакцизної продукції.

Здійснення такої реєстрації не пов`язується з наявністю в суб`єкта господарювання відповідної ліцензії на провадження діяльності з реалізації алкогольних напоїв.

Наведені у статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначення місця торгівлі як місця реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів - без обмеження площі, для алкогольних напоїв - торговельною площею не менше 20 кв. м, обладнане електронними контрольно-касовими апаратами (незалежно від їх кількості) або де є товарно-касові книги (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів, та місця зберігання як місця, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання, не дають підстави для висновку про взаємовиключність цих місць.

Тобто за певних обставин місце зберігання та місце реалізації можуть знаходитись за однією адресою і тоді суб`єкт господарювання відповідно до частини тридцять восьмої статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» звільняється від обов`язку вносити до Єдиного реєстру таке місце зберігання алкогольних напоїв.

Незалежно від того, що позивач не здійснював реалізацію алкогольних напоїв, з огляду на їх виявлення посадовими особами ГУ ДФС у Вінницькій області в господарській одиниці, доводи відповідача про наявність у діях позивача складу правопорушення для притягнення його до відповідальності за порушення порядку зберігання алкогольних напоїв згідно з абзацом дванадцятим частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» є цілком обґрунтованими.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій зокрема у постанові від 25.09.2018 у справі № 809/1653/15.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 15 липня 2019 року.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сушко О.О.