Справа № 420/2189/19
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/2189/19
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Вербицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2019 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі - відповідач, ВДВС), в якому просив:

- скасувати Постанову державного виконавця від 13.03.2019 року ВП №44812765 про закінчення виконавчого провадження від 19.09.2014 року про примусове виконання (виконавчий лист №815/2452/13 від 15.08.2014 року, що видав Одеський окружний адміністративний суд);

- скасувати Постанову державного виконавця від 13.03.2019 року ВП №44812801 про закінчення виконавчого провадження від 23.09.2014 року, про примусове виконання (виконавчий лист №815/2452/13 від 15.08.2014 року, що видав Одеський окружний адміністративний суд). В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем, при винесенні спірних постанов від 13.03.2019 року ВП №44812765 та від 13.03.2019 року ВП №44812801, протиправно застосовано положення ст.ст.63, 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року (далі - Закон), оскільки під час виконання рішення суду щодо поновлення на роботі, державному виконавцю слід керуватись ст.65, ч.1 ст.63 та ст.75 Закону, у зазначеній послідовності. Не погоджуючись зі спірними постановами, позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.04.2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28.05.2014 року по справі №815/24522/13, яка набрала законної сили 18.07.2014 року (далі - рішення по справі №815/24522/13), задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного агентства земельних ресурсів України, за участю третьої особи на боці відповідача без самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та зобов`язання виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу. Визнано протиправним та скасовано наказ Державного агентства земельних ресурсів України №32-к від 14.02.2013 року про звільнення ОСОБА_1 . Зобов`язано Державне агентство земельних ресурсів України поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Управління ринку та оцінки земель Державного агентства земельних ресурсів України. Зобов`язано Державне агентство земельних ресурсів України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 14.02.2013 року по день поновлення на посаді (виходячи з середньоденної зарплати 344,74 грн.) з утриманням обов`язкових платежів та зборів за виключенням суми заробітної плати нарахованої ОСОБА_1 за місцем роботи в Одеській державній академії будівництва та архітектури з 30.08.2013 року по день поновлення на посаді.

15.08.2014 року Одеським окружним адміністративним судом видано 2 виконавчих листа, про поновлення на посаді та про зобов`язання нарахувати та виплатити середню заробітну плату за час вимушеного прогулу (а.с.32-35).

Відповідачем неодноразово, а саме, 22.01.2015 року, 22.03.2016 року, 10.11.2016 року, 16.05.2017 року, 01.12.2017 року, 26.01.2018 року, 03.05.2018 року, 26.10.2018 року направлялися вимоги державного виконавця щодо виконання рішення суду, проте вимоги Боржником були проігноровані.

03.12.2018 року державним виконавцем Відділу винесено постанови про накладення штрафів на боржника у подвійному розмірі, у розмірі 1360,00 грн., якими повторно зобов`язано Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру виконати рішення суду та попереджено про кримінальну відповідальність за його невиконання.

Постановою від 13.03.2019 року ВП №44812765 було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №815/2452/13 від 15.08.2014 року, виданого Одеським окружний адміністративним судом про зобов`язання Державного агентства земельних ресурсів України поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Управління ринку та оцінки земель Державного агентства земельних ресурсів України (а.с.37).

Постановою від 13.03.2019 року ВП №44812801 було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №815/2452/13 від 15.08.2014 року, виданого Одеським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Держаного агентства земельних ресурсів України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 14.02.2013 року по день поновлення на посаді (виходячи з середньомісячної зарплати 344,74 грн.) з утриманням обов`язкових платежів та зборів за суми заробітної плати, нарахованої ОСОБА_1 за місцем роботи в Одеській державній академії будівництва та архітектури з 30.08.2013 року по день поновлення на роботі (а.с.36).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем правомірно винесено спірні постанови, якими закінчено виконавче провадження.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитись не може та при вирішенні даного спору виходить з наступного.

Відповідно до ст.65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням суду по справі №815/24522/13 позивача поновлено на роботі та зобов`язано виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу. За загальним правилом, при застосуванні норм права пріоритетними є норми спеціального законодавства. Спеціальною нормою, яка визначає особливості виконавчого провадження щодо примусового виконання рішень про поновлення на робот, а також відповідальність за невиконання таких рішень, є ст.75 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що посадова особа відповідача, при вчиненні дій в рамках вищевказаного виконавчого провадження повинна була керуватись саме положенням ст.75 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи, що зобов`язання виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу нерозривно пов`язано з безпосереднім поновленням на роботі, колегія суддів приходить до висновку, що виконавче провадження стосовно виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу також повинно здійснюватись з урахуванням положень ст.75 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 року по справі №21-1465а15 спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Колегія суддів зазначає, що надсилання посадовою особою відповідача до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та винесення спірних постанов від 13.03.2019 року ВП №44812765 та від 13.03.2019 року ВП №44812801 про закриття виконавчого провадження, не є належним виконанням рішення суду.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку, що посадовою особою відповідача протиправно застосовано положення ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», що потягло за собою винесення протиправних постанов від 13.03.2019 року ВП№ 44812765 та від 13.03.2019 року ВП №44812801, а тому вказані постанови підлягають скасуванню.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції надав невірну правову оцінку обставинам справи, в зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про скасування спірних постанов.

Керуючись ст.287,ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Скасувати Постанову державного виконавця від 13 березня 2019 року ВП №44812765 про закінчення виконавчого провадження від 19 вересня 2014 року про примусове виконання.

Скасувати Постанову державного виконавця від 13 березня 2019 року ВП №44812801 про закінчення виконавчого провадження від 23 вересня 2014 року, про примусове виконання.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.