Справа № 400/172/19
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/172/19
Головуючий в 1 інстанції: Брагар В. С.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» до Миколаївської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2019р. ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» звернулося в суд із позовом до Миколаївської митниці ДФС, в якому просило визнати протиправним і скасувати рішення Миколаївської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA504010/2019/000003/2 від 14.01.2019р. та картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №UA504010/2019/00011 від 16.01.2019р..

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у жовтні 2018р. між ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» та ТОВ «Логістична транспортна компанія «Логістична транспортна компанія «Лідер» укладено зовнішньоекономічний контракт за №18-345, у відповідності до якого, з урахуванням Додатку №1 здійснювалась поставка товару - каміння вапнякове технологічне.

У січні 2019р. для здійснення митного оформлення товару ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» до Миколаївської митниці ДФС подано митну декларацію за №504010/2019/000080, в якій товариством заявлену митну вартість товару за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. На підтвердження митної вартості товару товариством надано повний пакет документів, необхідних для митного оформлення в декларації товару.

Однак, 14.01.2019р. митницею прийнято рішення за №UA504010/2019/000003/2 про коригування митної вартості за другорядним методом - за резервним методом, зокрема, за ціною товару ввезеного на митну територію України згідно з митною декларацією за №UA504010/2018/002968 від 22.11.2018р..

Позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості не містить обґрунтованих підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості, а тому вказані рішення підлягають скасуванню.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано: рішення Миколаївської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 14.01.2019р. №UA504010/2019/000003/2 та картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 16.01.2019р. №UA504010/2019/00011.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської митниці ДФС на користь ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» судовий збір у сумі 1 921грн., сплачений платіжним дорученням №00325 від 22.01.2019р..

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення норм права.

Сторони були сповіщені по час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, проте, представником ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, інші сторони в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили.

З урахуванням належного сповіщення сторін, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що митниця приймаючи оскаржуване рішення та картку відмови не надала належну оцінку поданим до оформлення документам у їх сукупності, чим порушила права позивача.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 31.10.2018р. між ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» та ТОВ «Логістична транспортна компанія «Лідер»» (надалі - ТОВ "Лідер", Продавець), укладено зовнішньоекономічний контракт за №18-345 (надалі - Контракт), у відповідності до якого з урахуванням Додатку №1 (Специфікації №1) від 31.10.2018р., Продавцем здійснювалась поставка товару - каміння вапнякове технологічне за ціною 1 392російських рублів за 1т.

У відповідності до п.2.1, 3.1 Контракту, Продавець зобов`язаний поставити товар на умовах DAP Російсько - Український кордон згідно з ІНКОТЕРМС-2010. При цьому, ціна на товар також визначається та приймається на умовах DAP Російсько - Український кордон (згідно з ІНКОТЕРМС-2010), та включає в себе всі витрати по доставці товару до вказаного місця.

Пунктом 2.2. Контракту Сторони визначили, що ціна на товар вказується в специфікаціях. Зокрема, специфікацією №1 вартість товару визначена 1 392 російських рубля за 1т, який має відвантажуватись протягом листопада 2018р. - січень 2019р. на адресу ТОВ «Миколаївський глиноземний завод».

З метою ввезення товару на територію України, 14.01.2019р. ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» подано для митного оформлення до митниці електронну митну декларацію. Митна вартість товару в митній декларації заявлена за основним методом оцінки - за ціною контракту щодо товарів які імпортуються.

В якості основних документів для підтвердження митної вартості товару ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» надані: контракт за №18-345 від 31.10.2018р., специфікації №1 від 31.10.2018р., інвойс, накладна СМГС, паспорт якості, платіжне доручення. Згідно з наданими документами підтверджувався фактичний обсяг даної поставки, вартість товару за 1т та загальна вартість партії товару.

У січні 2019р. митний орган надіслав до ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» електронне повідомлення за №42046, зазначивши, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості (відсутня інформація щодо витрат на страхування оцінюваного товару) та повідомив про необхідність надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. Витребувавши:1) бухгалтерську документацію: щодо оплати складових митної вартості (страхування), страховий поліс, 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається.

14.01.2019р. ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» своїм листом надало до митниці додаткові документи та інформацію, що підтверджують заявлену митну вартість товару: інформацію про якісні та вартісні характеристики товару з офіційного сайту виробника, повідомивши додатково, що якість товару підтверджена паспортом якості №5109 від 31.12.2018р., копію митної декларації країни відправлення за №10116030/311218/0008982 від 31.12.2018р., яка підтверджує заявлену митну вартість товар. Також, митний орган повідомлено, що товар за контрактом не страхувався, а тому надати страховий поліс немає можливості, також, зазначено, що інших договорів із третіми особами, пов`язаних із контрактом №18-345 від 31.10.2018р. про поставку товару, не укладались, тому що ТОВ «МГЗ» є кінцевим споживачем продукту.

За результатами контролю правильності визначення митної вартості вищевказаної партії товару митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, яким визначив митну вартість задекларованого позивачем товару за ціною 2,10356 російських рублів за кілограм. При цьому, митниця скоригувала митну вартість відносно одиниці ваги товару (за кілограм), тоді як товариством згідно з контрактом визначав митну вартість відносно одиниці ваги товару (тонна).

Митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості - за резервним методом, зокрема, за ціною товару ввезеного на митну територію України згідно з митною за декларацією №UA504010/2018/002968 від 22.11.2018р..

У зв`язку з відмовою митного органу прийняти вищевказану митну декларацію, з метою розмитнення вищезазначеного товару, товариством подано нову митну декларацію, у якій ціна ввезеного товару визначена відповідно до прийнятого відповідачем рішення про визначення митної вартості та сплачено усі обов`язкові платежі, на підставі яких відповідачем здійснено митне оформлення товару та товар випущено у вільний обіг.

Перевіряючи правомірність дій та рішень митного органу, з урахування підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, які виникли з приводу визначення митної вартості товарів регулюються Митним Кодексом України.

Отже, ст.49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями ч.1, 2, 3 ст.53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.5, 6 ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Положеннями ст.54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Частиною 6 ст.54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.

У відповідності до ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч.6 ст.54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно ст.57 МК України, методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Отже, судова колегія зазначає, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (контракту) щодо товарів. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього кодексу.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» та його контрагент встановили у контракті, що ціна договору зазначається у специфікаціях.

У відповідності до ст.189,190 ГК України, ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування.

Отже, суб`єкти господарювання є вільними у визначенні умов договору, у т.ч. визначенні ціни договору.

Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд зазначає, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як вбачається із матеріалів справи, що товариством надано до митного органу усі необхідні документи, які були у нього в наявності. Розбіжностей у документах, наданих товариством для митного оформлення, щодо вартості товарів немає. Розмір цін за одиницю товару до контракту відповідає розміру цін у інвойсах. Надані позивачем документи також не містять ознак підробки, тому правових підстав для коригування митної вартості у митниці не було.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ТОВ «Миколаївський глиноземний завод», оскільки митний орган прийняв оскаржувані рішення не в межах та не на підставі митного законодавства України, чим порушило права товариства.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв