Справа № 200/7947/19-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2019 р. Справа№200/7947/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді головуючого Хохленкова О.В. за участю секретаря судового засідання Синкової А.О.

за участю:

позивача: не з`явився

представника відповідача Приходько М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26.04.2019 року на адресу Міністра юстиції України та начальника Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області він звернувся з проханням надати інформацію:

листом від 15.04.2019 року просив надати інформацію чи звернувся державний виконавець до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення № 805/2621/18-а від 13.08.2018 року; листом від 24.04.2019 року звернувся з проханням надати підтверджуючі документи (копії), про виконання обов`язків державного виконавця по направленню до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування Позивачу коштів стягнутих Рішенням Донецького окружного адміністративного суду 13.08.2019 року по справі № 805/2621/18-а, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Листом № С-7855, С-7853/20.4. від 10.05.2019 року за підписом заступника начальника Управління - начальника відділу розгляду звернень громадян та надання публічної інформації Управління розгляду звернень та організації роботи Департаменту державної виконавчої служби Попова ОСОБА_2 . Позивача було повідомлено про те, що його звернення від 15.04.2019 та від 24.04.2019 року для надання відповіді спрямовані на адресу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Управління державної виконавчої служби.

Але, станом на 09.06.2019 року, ані відповіді від Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Управління державної виконавчої служби, ані від Відповідача на адресу Позивача не надходить.

Відповідно до даних з сайту Укрпошти, конверт з рекомендованим відправленням № 834 отриманий Відповідачем 30.04.2019 року об 19 год. 59 хв.

Просить визнати протиправною бездіяльність Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в частині порушень законодавства про звернення громадян та не розгляду поданих ОСОБА_1 звернень та в ненаданні відповіді на звернення у встановлені законодавством України строки.

Зобов`язати Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області розглянути звернення ОСОБА_1 від 15.04.2019 та від 24.04.2019 та надати на них відповіді.

Винести окрему ухвалу, якою звернути увагу Міністерства юстиції України на недодержання територіальними органами юстиції вимог законів, що призвело до порушення законних прав та інтересів Позивача.

Відповідачем відзив на позовну заяву було надано в судове засідання. У відзиві відповідач зауважує що 24.10.2018 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 805/2521 від 13.08.2018 року та були проведені виконавчі дії відповідно до вимог закону. 24.01.2019 року була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Що стосується заяв позивача від 15.04.2019 року та 24.04.2019 року та зазначені заяви отримані державним виконавцем 03.05.2019 року та 27.05.2019 року направлена відповідь позивачу.

На цих підставах просить у позові відмовити.

Сторони були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Позивач надав до суду клопотання про проведення судового засідання без його участі та прийняття рішення на розсуд суду.

Відповідач в судове засідання з`явився. Надав пояснення викладені у відзиві. У позові просив відмовити.

Суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.287 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Статтею 205 КАС України встановлені наслідки неявки в судове засідання учасників справи. Частиною 2 ст.205 КАС України передбачене право суду на відкладення справи, але це відкладення можливе лише в межах встановленого цим Кодексом строку на розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст.236 КАС України, суд має право зупинити провадження у справі в разі захворювання учасника справи, підтвердженого медичною довідкою, що перешкоджає прибуттю до суду, якщо його особиста участь буде визнана судом обов`язковою, - до одужання.

Оскільки суд не визнавав особисту участь позивача у справі обов`язковою, то не може зупиняти провадження у справі.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Заслухавши представника відповідача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

15.04.2019 року позивач звернувся до начальника Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зі зверненням щодо не виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду № 805/2621/18-а та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності від 13.08.2018 року (а.с.8).

24.04.2019 року позивач знову звернувся до начальника Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зі зверненням щодо не виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду № 805/2621/18-а від 13.08.2018 року та проханням надати підтверджуючи документи по виконанню обов`язків державного виконавця по направленню до державної казначейської служби документи та відомості необхідні для перерахування коштів відповідно до рішення суду (а.с.9).

10.05.2019 року листом № С-7855Ю С-7853/20.4 заступником начальника Управління - начальника відділу розгляду звернень громадян та надання публічної інформації Управління розгляду звернень та організації роботи Департаменту державної виконавчої служби позивача було повідомлено про те, що його звернення від 15.04.2019 та від 24.04.2019 року для надання відповіді спрямовані на адресу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Управління державної виконавчої служби (а.с.11).

Відповіді від Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Управління державної виконавчої служби позивач досі не отримав.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02.06.2016 року № 1404-VIII Про виконавче провадження (далі Закон № 1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пункт 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII передбачає, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, рішень державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Відповідно до статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Відповідно до ч.1.ст.19 Закону №1404 сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.40 Конституції України держава гарантує, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про звернення громадян громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі ст. 3 Закону України Про звернення громадян під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про звернення громадян звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Відповідно до ст.7 цього Закону звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Відповідно до ст. 13 Закону України Про звернення громадян діловодство щодо звернень громадян ведеться в порядку, який встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 15 Закону України Про звернення громадян органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Таким чином, обов`язковими умовами розгляду заяв (клопотань) є: 1) перевірка викладених фактів; 2) прийняття рішення про задоволення заяви (клопотання) чи її відмову; 3) у разі прийняття рішення про задоволення заяви (клопотання) забезпечити його виконання; 4) повідомити заявника про наслідки розгляду; 5) у разі прийняття рішення про відмову заяви (клопотання) повідомити заявнику мотиві такого рішення з посиланням на Закон; 6) у разі прийняття рішення про відмову заяви (клопотання) роз`яснити заявнику порядок оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Законодавець вимагає від суб`єктів розгляду звернень громадян максимальної чіткості, безперечності, визначеності у наданні відповідей.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 року № 348 затверджено Інструкцію з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації (далі-Інструкція).

Відповідно до абз.1 п.2 Інструкції усі пропозиції, заяви і скарги, що надійшли, повинні прийматися та централізовано реєструватися у день їх надходження, а ті, що надійшли у неробочий день та час, - наступного після нього робочого дня на реєстраційно-контрольних картках, придатних для оброблення персональними комп`ютерами (додаток № 1), або в журналах (додаток № 2). Конверти (вирізки з них) зберігаються разом з пропозицією, заявою, скаргою. Облік особистого прийому громадян ведеться на картках, у журналах (додаток № 3) або за допомогою електронно-обчислювальної техніки. За відсутності в організації системи електронного документообігу письмове звернення, отримане за допомогою Інтернету, засобів електронного зв`язку (електронне звернення), перед реєстрацією роздруковується на папері.

Згідно з абз. 13,14, 15 п.2 Інструкції реєстраційний індекс пропозиції, заяви, скарги зазначається у реєстраційному штампі (додаток № 5). ОСОБА_3 ставиться на нижньому полі першого аркуша документа праворуч або на іншому вільному від тексту місці, крім місця, призначеного для підшивки.

Реєстраційний індекс складається з початкової літери прізвища заявника та порядкового номера пропозиції, заяви, скарги, що надійшла, наприклад, Д-401. Реєстраційний індекс може бути доповнений іншими позначеннями, що забезпечують систематизацію, пошук, аналіз і зберігання пропозицій, заяв і скарг.

На вимогу громадянина, який подав звернення до організації, на першому аркуші копії звернення проставляється штамп із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення. Така копія повертається громадянинові.

Судом встановлено що всупереч вимогам закону, відповідачем не надано доказів направлення належної відповіді на звернення позивача.

Також, враховуючи пояснення відповідача він отримав ці звернення від 15.04.2019 року та від 24.04.2019 року саме 03.05.2019 року (а.с.45-50).

А відповідь надав тільки 27.05.2019 року. Тобто, всупереч вимогам закону відповідь на звернення громадянина, яка не потребує додаткового вивчення, державний виконавець відправив через 21 день та взагалі не надав доказів відправлення цих відповідей.

Тому позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в частині порушень законодавства про звернення громадян та не розгляду поданих ОСОБА_1 звернень та в ненаданні відповіді на звернення у встановлені законодавством України строки та зобов`язання Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області розглянути звернення ОСОБА_1 від 15.04.2019 та від 24.04.2019 та надати на них відповіді, підлягають задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про винесення окремої ухвали, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Таким чином, постановлення окремої ухвали є правом а не обов`язком суду.

Тому в цієї частині позовних вимог суд відмовляє.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин, беручи до увагу всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість пред`явленого позову та його задоволення частково.

Керуючись ст. ст. 2-15, 31-32, 72-80, 160-161, 168, 171, 241-246, 250-251, 287, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул..Торецька, 285, ) в частині порушень законодавства про звернення громадян та не розгляду поданих ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 ) звернень та в ненаданні відповіді на звернення у встановлені законодавством України строк.

Зобов`язати Костянтинівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул..Торецька, 285, ) розглянути звернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 ) з від 15.04.2019 та від 24.04.2019 та надати на них відповіді.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення прийняте в нарадчій кімнаті та його вступна та резолютивна частини проголошено в судовому засіданні 08 липня 2019 року.

Повний текст рішення складено та підписано 12 липня 2019 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Хохленков