Справа № 540/727/19
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/727/19
Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 3 травня 2019р. по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй Мир" до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2019р. ТОВ "Строй Мир" звернувся в суд із адміністративним позовом до Митниці ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі, в якому просив визнання протиправним та скасування рішення про корегування митної вартості товарів №UA508070/2019/000006/2 від 2.04.2019р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що для підтвердження заявленої митної вартості товару митному органу ними було надано всі необхідні документи, передбачені ст.53 МК України, а саме ті які ідентифікують представлений товар та містять достовірні дані, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товарів, яка підлягає сплаті на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору у відповідності до вимог ч.4,5 ст.58 МК України. Однак, митницею необґрунтовано відмовлено в застосуванні першого методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту), а застосований інший метод другорядний. Позивач вказує, що вказаний метод визначення митної вартості товару є протиправний та безпідставний, а тому вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів є незаконним.

Посилаючись на вказане просило позов задовольнити.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 3 травня 2019р. позов задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано рішення Митниці ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі № UA508070/2019/000006/2 від 2.04.2019р. про коригування митної вартості товарів.

Стягнуто з Митниці ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ТОВ "Строй Мир" судові витрати у розмірі 2 833,57грн.

В апеляційній скарзі Митниця ДФС у Херсонській області, АР Крим та м.Севастополі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволені адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, рішення суду - без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що товариством для оформлення товару за методом №1 надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується. Разом з тим, митницею не надано доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації. Тому, суд вважав, що оскаржуване рішення про корегування митної вартості не відповідає ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 25.01.2019р. між ТОВ "Строй Мир" (Покупець) та компанією SHANDONG HUIMIN ZHANPENG ROPE NET LIMITED COMPANY (Продавець), укладено контракт за №CH-UA-18/03/12.

На умовах визначених контрактом та на підставі супроводжувальних документів Продавець - здійснив поставку на адресу Покупця відповідного товару, а саме товар №1: трикотажне полотно основов`язаного переплетення, пофарбоване, виготовлене із стрічкових поліетиленових ниток, без покриття та просочення: Сітка затіняючи в рулонах. Загальна кількість 1 453 рулони.

2.04.2019 р. під час декларування вказаного товару ТОВ "Строй Мир" була заявлена митна вартість товарів, визначена ним самостійно, а саме в сумі 26 390,2дол.США, за ціною договору (основний метод визначення митної вартості).

Разом з митною декларацією товариством для оформлення товару надано: пакувальний лист Б/Н від 31.01.2019р.; рахунок-фактура за №ZPRI-190131 від 31.01.2019р.; коносамент за №NBS 19020002 від 8.02.2019р.; транспортні накладні CMR №26844 та №26844_1 від 1.04.2019р.; платіжне доручення за №38 від 26.03.2019р.; доповнення до контракту №1 від 31.01.2019р.; зовнішньоекономічний договір №CH-UA-19/01/28 від 25.01.2019р..

За результатами оцінки ризику щодо поданої митної декларації, якій було присвоєно номер №UA508070/2019/000006/2 спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР) із формою контролю стосовно перевірки правильності визначення митної вартості задекларованих товарів: "По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу ДФС України від 11.09.2015 №689 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, Які переміщуються через митний кордон України".

Під час проведення контролю правильності визначення митної вартості товару було встановлено, що документи надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності, а саме: у наданому до митного оформлення рахунку-фактурі №ZPRI-190131 від 31.01.2019р. відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця.

У зв`язку з тим, що документи надані декларантом для здійснення митного оформлення та для підтвердження заявленої митної вартості містять розбіжності і достовірно не підтверджують складові митної вартості, декларанту було запропоновані надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість навантаження, пакування, страхування;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- копію митної декларації країни відправлення;

-висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

- документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

У відповідь на звернення щодо надання додаткових документів, які підтверджують митну вартість товару, декларантом додатково було надіслано прайс-лист та бізнес-пропозицію фірми Продавця.

Вважаючи, що у своїй сукупності подані документи не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації та мають розбіжності, 2.04.2019р. митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за №UA508070/2019/000006/2 та оформлено картку відмови за № UA508070/2019/00028.

Перевіряючи правомірність дій та рішень митного органу щодо контролю правильності визначення митної вартості товару, з урахування підстав, за якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.51 МК України - митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів та зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

За змістом ст.57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється в першу чергу за основним методом, тобто, за ціною договору (вартістю операції).

При цьому, передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

З огляду на вказані норми, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст.64 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм митного законодавства дає підстави для висновку, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду по справі за №805/2713/16-а від 19.02.2019р. та по справі за №809/784/16 від 2.04.2019р..

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Строй Мастер» надано митниці для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені ч.2 ст.53 МК України, а саме:

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) та доповнення до нього;

- Специфікацію до контракту №1 від 31.01.2019р., яка містить перелік товарів, їх кількість та вартість всього 1453 рулонів на суму 26 390,2дол.США. Специфікація скріплена печатками покупця (ТОВ "Строй Мир") та продавця (SHANDONG HUIMIN ZHANPENG ROPE NET LIMITED COMPANY), а також підписами повноважних представників сторін;

- Пакувальний лист, якій містить дані про 1453 рулонів сітки затіняючої, країна походження товару Китай, пакувальний лист скріплено печаткою продавця та підписом повноважного представника;

- Інвойс №ZPRI-190131 від 31.01.2019р., якій містить дані про товар в кількості 1453 штук загальною вартістю 26390,2дол.США, інвойс скріплено печаткою продавця та підписом повноважного представника;

- Коносамент від 8.02.2019р. №NBS 19020002, згідно якого товар завантажено в порту Qingdao, China; вантажовідправник SHANDONG HUIMIN ZHANPENG ROPE NET LIMITED COMPANY, отримувач вантажу ТОВ "Строй Мир", порт розвантаження Южний, Одеська область, Україна.

2.04.2019р. ТОВ "Строй Мир" також надав на адресу митного органу комерційну пропозицію та прайс-лист від виробника.

Отже, подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин 4,5 ст.58 МК України.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає вірним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про безпідставність застосування митним органом резервного методу визначення митної вартості товару, і як наслідок неправомірного прийняття рішення про коригування митної вартості.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано, що перевіркою поданих документів встановлено наявність невідповідностей, а саме: у наданому до митного оформлення рахунку-фактурі за №ZPRI-190131 від 31.01.2019р. відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця. Серед документів наданих до митниці відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем, судова колегія зазначає наступне.

Згідно п.пґ3.1. п.3 контракту №CH-UA-18/03/12 від 25.01.2019р. укладеного між ТОВ "Строй Мир" (Покупець) та компанією SHANDONG HUIMIN ZHANPENG ROPE NET LIMITED COMPANY (Продавець), поставка товару здійснюється на умовах CIF ODESSA.

Згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010 поставка товару на умовах CIF ("вартість, страхування, фрахт") покладає на продавця обов`язок оплатити фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, витрат по страхуванню і забезпечення здійснення митного оформлення товару.

У відповідності зі ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем на вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням; витрати на навантаження, розвантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування товару.

Зі змісту наведеної норми випливає, що такі складові митної вартості товарів додаються до митної вартості тільки в тому випадку, якщо вони не включені в ціну, фактично сплачену або що підлягає сплаті.

В даному випадку, враховуючи умови зовнішньоекономічного контракту (CIF) страхові платежі, що сплачені постачальником товару, не впливають та не можуть вплинути на правильність визначення позивачем митної вартості товарів.

Отже, неподання декларантом документів, що містять відомості про вартість страхування, не може вплинути на визначення митної вартості товару, оскільки вони входять до складу вартості вантажу.

Ціна товару визначена продавцем з урахуванням витрат на страхування та вказана безпосередньо в інвойсах, які були надані органу доходів і зборів. Тобто, відсутність у позивача страхових документів не впливає на ціну товару, заявлену декларантом за основним методом визначення митної вартості.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність в рахунку-фактурі посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківських реквізитів продавця, то судова колегія зазначає, що вказане митним органом порушення також не впливає на ціноутворення та не спростовує реальну вартість товару.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246, 315, 316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 3 травня 2019р. - залишити без змін.

Стягнути з Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73000, м.Херсон, вул.Гоголя, 13, ) на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача 6001; код класифікації доходів бюджету 22030106.) судовий збір у розмірі 4 250,35грн..

Постанова суду набирає законної сили з дати її постановлення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв