Справа № 640/2379/19
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 липня 2019 року № 640/2379/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., при секретарі судового засідання Мині І.І., за участі представників сторін: від позивачів - ОСОБА_4, ОСОБА_5 , від відповідача - Дудник А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

За позовами ОСОБА_3 Недержавної некомерційної професійної організації "Спілка нотаріусів та державних реєстраторів України"
до Міністерства юстиції України
про скасування Наказу №4146/5 в частині

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України про скасування Наказу №4146/5 в частині.

Ухвалою від 08.04.2019р. судом було об`єднано в одне провадження справи №640/2379/19 та №640/2185/19 за позовом Недержавної некомерційної професійної організації «Спілка нотаріусів та державних реєстраторів України» до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та нечинним абзацу 6 пункту 2 наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження змін до деяких наказів Міністерства юстиції України» від 29 грудня 2018 року №4146/5 в частині слів «в тому числі нотаріусу».

Позовні вимоги мотивовано тим, що, на думку позивачів, оспорюваний акт суперечить нормативним актам, які мають вищу юридичну силу, оскільки встановлює додаткові вимоги до нотаріусів, які полягають у необхідності проходження тестування для відновлення доступу до електронних реєстрів.

При цьому, позивачі посилаються на порушення приписів п.14 статті 92 Конституції України, ч.2 ст.3 Закону України «Про нотаріат», ч.1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно», ч. 1 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб».

Відповідачем позовні вимоги заперечуються з огляду на правомірність оспорюваного рішення, з огляду на те, що вимоги щодо здачі тестів стосуються не нотаріусів взагалі, а лише осіб, яких було відключено від електронних реєстрів за допущені порушення при роботі з реєстрами.

При цьому, відповідач посилається на норми Закону України №2362 - VIII від 22.03.2018р., та постанови Кабінету Міністрів України №860 від 24.10.2018р.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Наказом Міністерства юстиції України від 29 грудня 2018 року №4146/5, який було зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2018 р. за № 1518/32970 «Про затвердження Змін до деяких наказів Міністерства юстиції України» було внесено зміни до актів Міністерства.

Зокрема, у Порядку надання ідентифікаторів доступу до Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 2015 року № 2586/5, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 15 грудня 2015 року за № 1568/28013 після пункту 2 доповнено новим пунктом 2 1 такого змісту:

"2 1. Доступ до реєстрів користувачів, крім нотаріусів, надається відповідно до Порядку реалізації експериментального проекту з організації визначення професійної компетентності осіб, які мають намір здійснювати функції державного реєстратора прав на нерухоме майно та/або державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2018 року №860, за умови подання такими користувачами сертифіката про підтвердження професійної компетентності у відповідній сфері державної реєстрації.";

Даним нормативним актом друге речення абзацу третього пункту 6 викладено в такій редакції: "Відновлення доступу користувачу, у тому числі нотаріусу, здійснюється на наступний робочий день з дня спливу відповідного строку за умови надання таким користувачем сертифіката про підтвердження професійної компетентності у відповідній сфері державної реєстрації, отриманого після прийняття Міністерством юстиції України, його територіальним органом рішення про тимчасове блокування доступу до відповідного реєстру."

Саме поширення дії Порядку при відновленні доступу на нотаріусів є підставою для звернення позивачів до суду.

Суд щодо позовних вимог зауважує наступне.

Наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 2015 року № 2586/5, було затверджено Порядок надання ідентифікаторів доступу до Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України.

За визначенням п.1 цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру надання ідентифікаторів доступу до Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України (далі - реєстри), уповноваженим особам суб`єктів державної реєстрації, центрів надання адміністративних послуг, утворених відповідно до Закону України "Про адміністративні послуги" (далі - центри надання адміністративних послуг), нотаріусам, їх помічникам, посадовим особам Міністерства юстиції України, його територіальних органів, державним та приватним виконавцям та іншим особам, уповноваженим відповідно до законодавства на здійснення реєстраційних дій у реєстрах (далі - користувачі).

Пунктом 6 вказаного порядку (в редакції оспорюваного акту) передбачено, що Тимчасове блокування та анулювання доступу до реєстрів у випадках, передбачених законом, здійснюється технічним адміністратором реєстрів на підставі рішення Міністерства юстиції України, його територіального органу, оформленого відповідно до законодавства.

Адміністратор реєстрів у день надходження відповідного рішення Міністерства юстиції України, його територіального органу, яке надсилається супровідним листом, невідкладно здійснює тимчасове блокування або анулювання доступу до реєстру відповідного користувача незалежно від того, чи змінено ним категорію користувача (уповноважена особа суб`єкта державної реєстрації, центру надання адміністративних послуг, нотаріус, його помічник, посадова особа Міністерства юстиції України, його територіальних органів, державний виконавець, приватний виконавець або інша особа, уповноважена відповідно до законодавства на здійснення реєстраційних дій у реєстрі) на момент надходження відповідного рішення (абзац другий пункту 6).

Тимчасове блокування доступу користувача до відповідного реєстру здійснюється на строк, указаний у рішенні Міністерства юстиції України, його територіального органу. Відновлення доступу користувачу, у тому числі нотаріусу, здійснюється на наступний робочий день з дня спливу відповідного строку за умови надання таким користувачем сертифіката про підтвердження професійної компетентності у відповідній сфері державної реєстрації, отриманого після прийняття Міністерством юстиції України, його територіальним органом рішення про тимчасове блокування доступу до відповідного реєстру (абзац третій пункту 6 Порядку надання ідентифікаторів доступу до Єдиних та Державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України).

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Міністерство юстиції України, зокрема, забезпечує доступ до Державного реєстру прав державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, визначених цим Законом, інших суб`єктів, право доступу яких визначено цим Законом, та приймає рішення про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 7 частини 2 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що до повноважень Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації належить, зокрема, забезпечення надання доступу до Єдиного державного реєстру державним реєстраторам, уповноваженим особам суб`єктів державної реєстрації прав, іншим суб`єктам відповідно до цього Закону та прийняття рішень про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що у відповідача наявні повноваження щодо прийняття актів для встановлення порядку доступу до вищезазначених реєстрів, анулювання такого доступу, та поновлення доступу після блокування.

Відповідно до пункту 14 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, судоустрій, судочинство, статус суддів; засади судової експертизи; організація і діяльність прокуратури, нотаріату, органів досудового розслідування, органів і установ виконання покарань; порядок виконання судових рішень; засади організації та діяльності адвокатури.

За визначенням статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Відповідно до статті 2 вищезазначеного Закону, державне регулювання нотаріальної діяльності полягає у встановленні умов допуску громадян до здійснення нотаріальної діяльності, порядку зупинення і припинення приватної нотаріальної діяльності, анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; здійсненні контролю за організацією нотаріату, проведенням перевірок організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні органів та осіб, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють контроль за організацією нотаріату, проводять перевірки організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні ставок державного мита, яке справляється державними нотаріусами; встановленні переліку додаткових послуг правового і технічного характеру, які не пов`язані із вчинюваними нотаріальними діями, та встановленні розмірів плати за їх надання державними нотаріусами; встановленні правил професійної етики нотаріусів.

Контроль за організацією нотаріату, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України, Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі (частина 2 статті 2).

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про нотаріат», нотаріусом може бути громадянин України, який має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи у сфері права не менш як шість років, з них помічником нотаріуса або консультантом державної нотаріальної контори - не менш як три роки, склав кваліфікаційний іспит і отримав свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю. Не може бути нотаріусом особа, яка має судимість, обмежена у дієздатності або визнана недієздатною за рішенням суду.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державним реєстратором є:

1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав;

2) нотаріус;

3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв`язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу освіту, відповідає кваліфікаційним вимогам, визначеним Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації (крім нотаріусів), та нотаріус.

Посилаючись на те, що вищезазначеними Законами передбачено встановлення кваліфікаційних вимог для державних реєстраторів, а не для нотаріусів, позивачі стверджують про порушення відповідачем вимог Законів України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Суд щодо зазначених тверджень зауважує, що оспорюваним актом не передбачено кваліфікаційних вимог для осіб, якими здійснюється державна реєстрація, натомість, передбачено встановлення процедури підтвердження відповідності вимогам, після анулювання доступу до реєстру, тобто після виникнення обставин, якими така відповідність поставлена під сумнів.

Позивачі посилаються на те, що, з урахуванням вимог діючих у сфері державної реєстрації прав нормативно - правових актів, відключення від реєстрів практично унеможливлює здійснення нотаріусом діяльності, обґрунтовуючи цим посилання на те, що відповідачем фактично встановлюються кваліфікаційні вимоги.

Суд щодо таких посилань зазначає, що діяльність нотаріуса може бути ускладнена чи унеможливлена й нормативно - правовими актами інших сфер регулювання (напр. податкової чи житлово - комунальної), проте, встановлення таких вимог не означає зміни кваліфікаційних вимог до нотаріуса.

Суд звертає увагу позивачів, що правомірність процедури отримання сертифіката про підтвердження професійної компетентності у відповідній сфері державної реєстрації тестування, делегування повноважень з видачі такого сертифіката судом в межах розгляду даного спору не перевірялась, з огляду на те, що предметом даної справи є вимоги щодо нормативно - правового акта, а не засобу його реалізації.

З огляду на викладене та керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 , недержавної некомерційної професійної організації "Спілка нотаріусів та державних реєстраторів України" відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 15.07.2019.

Суддя С.К. Каракашьян