Справа № 686/11693/19
Суддя: Продан Б. Г.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/525/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді - Продана Б.Г., за участю секретаря судового засідання - Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому адміністративну справу №686/11693/19 за позовом ОСОБА_1 до УПП в Закарпатській області

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до УПП в Закарпатській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 вказує, що 29.04.2019 року винесено постанову серії ДП18 №628762, якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1,2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 грн. за недотримання вимог ПДР України та ЗУ «Про дорожній рух».

ОСОБА_1 не погоджується з винесеною постановою, вважає що не порушував вимоги ПДР України, тому просить постанову по справі про адміністративне правопорушення скасувати.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про слухння справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, просить їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.04.2019 року винесено постанову серії ДП18 №628762, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1,2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 грн. за невиконання вимог дорожнього знаку «Стоп-контроль» та будучи зупинений працівниками поліції не увімкнув аварійну сигналізацію. Дані обставини підтверджуються копією постанови, наявною в матеріалах справи.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 278 КУпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII.

Згідно п. 11 ст. 23 ЗУ "Про Національну поліцію" регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про національну поліцію" у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону. Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Положеннями ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Позивач в своїх поясненнях вказує, що надавав інспектору пояснення щодо дотримання ним правил дорожнього руху, оскільки виконав вимоги дорожнього знаку «Стоп-контроль» та увімкнув аварійну сигналізацію, однак вони не були взяті до уваги. Інспектор поводився грубо, не надав на прохання ОСОБА_1 відеодоказів вчинення ним порушення, не роз`яснив права.

Інспектором не було взято до уваги пояснення позивача, не опитано свідків, доказів іншого суду не надано.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, доказів на підтвердження правомірності та законності винесеної ним постанови також.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєнні вказаного адміністративного правопорушення не доведена, а тому позовна заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 241, 242, 243, 244, 246, 250 КАС України, ст.ст. 22, 258, 278, 279, 280, 293 КУпАП, ЗУ «Про національну поліцію», суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Скасувати постанову серії ДП18 №628762 від 29.04.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: УПП в Закарпатській області, 88006, Закарпатська обл.., м. Ужгород, вул.. Олега Кошового 2.

Дата складання повного тексту рішення 09.07.2019 року.

Суддя