Справа № 140/2160/19
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2019-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

12 липня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2160/19

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Ковальчук В.Д., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправним та скасування арешту рухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправним та скасування арешту рухомого майна, накладений на автомобіль марки OPEL, модель ZAFIRA, номер шасі НОМЕР_1 , колір синій, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на праві власності згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 14 березня 2019 року територіальним сервісним центром МВС України 0741, накладений постановою про арешт майна боржника від 06 березня 2017 року, винесеною державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Ніколайчуком Т.В. в рамках вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП №36988021.

Суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративна справ - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно - правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначені справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

В матеріалах позову міститься виконавчий лист Луцького міськрайонного суду Волинської області, виданий 06 березня 2013 року за №5214 у кримінальній справі №0308/5214/12 на підставі вироку від 24 грудня 2012 року, яким суд вирішив конфіскувати в доход держави все майно належне на праві приватної власності ОСОБА_1 . Мобільний телефон NOKIA 6070, IMEI: НОМЕР_4 , в телефоні знаходиться сім - картка "МТС" за № НОМЕР_5 , мобільний телефон NOKIA 1200, IMEI: НОМЕР_6 , в телефоні знаходиться сім - картка від "МТС" № НОМЕР_7 , мобільний телефон NOKIA №95, IMEI: НОМЕР_8 , без сім - картки, які передані на зберігання в камеру схову УМВС України у Волинській області, за адресою: м. Луцьк, вул. Винниченка, 11 (квитанція №003515 від 11.01.2012 року), належні ОСОБА_1 , в зв`язку з конфіскацією майна конфіскувати в доход держави.

Строк пред`явлення вказаного виконавчого листа зазначений до 06 березня 2014 року.

Постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Шевчук О.Ю. на підставі зазначеного виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області відкрито виконавче провадження ВП №36988021.

Постановою про арешт майна боржника від 06.03.2017 року державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Ніколайчук Т.В. на підставі виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.03.2013 року №5214 в рамках вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП №36988021 з метою забезпечення виконання рішення суду наклав арешт на все майно ОСОБА_1 .

Позивач вважає, що відповідно до цієї постанови відповідачем протиправно накладено арешт на автомобіль марки OPEL, модель ZAFIRA, номер шасі НОМЕР_1 , колір синій, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить йому на праві власності згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 14 березня 2019 року територіальним сервісним центром МВС України 0741, а тому просить визнати протиправним та скасувати такий арешт вказаного майна.

Суд звертає увагу на те, що предметом оскарження в розумінні статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України є саме рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Натомість позивачем, в позовній заяві не оскаржуються рішення, дія чи бездіяльність органу державної виконавчої служби, а порушується питання про звільнення з-під арешту майна, накладеного державним виконавцем в порядку виконання судового рішення у кримінальній справі.

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту не відповідає вимогам статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Відповідно до частини статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

З вищенаведеного виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.03.2013 року №5214 слідує, що позивач є боржником за даним виконавчим документом. Враховуючи те, що державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Ніколайчук Т.В. виніс постанову про арешт майна боржника від 06.03.2017 року у виконавчому провадженні ВП №36988021 на підставі виконавчого листа Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.03.2013 року №5214, тому за приписами частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" позивач зобов`язаний звернутися з позовною заявою саме до Луцького міськрайонного суду Волинської області, тобто до суду, який видав виконавчий документ.

Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до статті 41 Конституції України, статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Суд звертає увагу на те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтується на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, а тому відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої палати Верховного Суду в постанові від 15 травня 2019 року у справі №372/2904/17-ц.

Відтак, аналіз наведених норм дає підстави вважати, що в даному випадку звільнення майна з-під арешту здійснюється в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

За таких обставин, враховуючи суть спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

За практикою Європейського суду з прав людини рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України" суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, у відкритті провадження в адміністративній справі необхідно відмовити, оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи (ч.6 ст.170 КАС України).

Виходячи із характеру спірних правовідносин, даний спір належить до суду цивільної юрисдикції.

Керуючись пунктом 1 частини першої, частиною п`ятою статті 170, статтями 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання протиправним та скасування арешту рухомого майна.

Копію ухвали надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Повторне звернення до адміністративного суду з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя В.Д. Ковальчук