Справа № 400/273/19
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2019-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/273/19
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Дата і місце ухвалення 03.04.2019р., м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Єщенка О.В.,

Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до кваліфікаційної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

01.02.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом до кваліфікаційної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення кваліфікаційної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області від 31.08.2018 року № 20/1;

- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 29.11.2018 року № ХІ-007/2018;

- зобов`язати кваліфікаційну палату кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області прийняти заяву позивачки від 01.08.2018 року про допуск до складання кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні із доданими до нею документами.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури подала апеляційну скаргу, в якій апелянт посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апелянт посилався на те, що відповідно до пунктів 6, 8 пункту 6 розділу 2 Порядку допуску до складання кваліфікаційного іспиту, порядку складання кваліфікаційного іспиту та методики оцінювання результатів складення кваліфікаційного іспиту для набутті права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2013 року № 270, посади вимагають наявності виключно повної вищої освіти за спеціальністю правознавство/правоохоронна діяльність/міжнародне право.

При виникненні складнощів з віднесення посади особи до роботи в галузі права слід виходити з кваліфікаційних вимог посадової інструкції заявника, а також загальних відомостей класифікатору професій ДК 003:2010.

Відповідно до п.п. 5, 6, 8 п. 6 Розділу 2 Порядку до стажу роботи в галузі права слід зараховувати роботу на посадах, які потребують наявності виключно повної вищої юридичної освіти за спеціальністю правознавство/правоохоронна діяльність/міжнародне право.

Апелянт вважає, що освітньо-кваліфікаційний рівень «Бакалавр» за спеціальністю «правознавство» не може бути прирівняний до освітнього рівня повна вища юридична освіти.

Апелянт зазначає, що з огляду на те, що кваліфікаційні вимоги, встановлені Координаційним центром з надання правової допомоги від 09.06.2017 року, не потребують наявності у кандидата для заняття посади начальника чи його заступника, на якій працювала позивачка, виключно повної вищої юридичної освіти, КДКА Миколаївської області дійшла обґрунтованого висновку про відмову у допуску ОСОБА_1 до складення кваліфікаційного іспиту, а ВКДКА - обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги позивача.

Враховуючи зазначене, Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 року та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Справа розглянута в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 01.08.2018 року подала до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області заяву про допуск її до складання кваліфікаційного іспиту для набутті права на заняття адвокатською діяльністю в Україні.

До вказаної заяви позивачем було додано, в тому числі, копію диплому про повну вищу освіту за спеціальністю «правознавство», копію трудової книжки серії НОМЕР_1 , довідку з місця роботи від 01.08.2018 року.

За наслідками розгляду поданої позивачем заяви, рішенням кваліфікаційної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області №20/1 від 31.08.2018 року, було відмовлено ОСОБА_1 в допуску до складання кваліфікаційного іспиту, з огляду на невідповідність її вимогам установленим частинами першою та другою статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», у зв`язку з відсутністю стажу роботи в галузі права не менше, ніж два роки.

Не погоджуючись з даним рішенням кваліфікаційної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області, ОСОБА_1 оскаржила його до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

За наслідками розгляду поданої скарги, Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури 29.11.2018 року ухвалила рішення №ХІ-007/2018 про залишення без задоволення скарги позивача та залишення без змін рішення кваліфікаційної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області №20/1 від 31.08.2018 року.

Оскаржуючи рішення кваліфікаційної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області та Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, позивач посилалась на їх протиправність та необґрунтованість.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність.

Статтею 6 Закону № 5076-VI адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Частиною 3 зазначеної статті Закону № 5076-VI визначено, що для цілей цієї статті:

1) повна вища юридична освіта - повна вища юридична освіта, здобута в Україні, а також повна вища юридична освіта, здобута в іноземних державах та визнана в Україні в установленому законом порядку;

2) стаж роботи в галузі права - стаж роботи особи за спеціальністю після здобуття нею повної вищої юридичної освіти.

Відповідно до ст. 8 Закону № 5076-VI особа, яка виявила бажання стати адвокатом та відповідає вимогам частин першої та другої статті 6 цього Закону, має право звернутися до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за місцем проживання із заявою про допуск до складення кваліфікаційного іспиту. Порядок допуску до складення кваліфікаційного іспиту та перелік документів, що додаються до заяви, затверджуються Радою адвокатів України.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури перевіряє відповідність особи вимогам, установленим частинами першою та другою статті 6 цього Закону.

За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури приймає рішення про: 1) допуск особи до кваліфікаційного іспиту; 2) відмову в допуску особи до кваліфікаційного іспиту.

Особі, яка звернулася із заявою про допуск до складення кваліфікаційного іспиту, повідомляється про прийняте рішення письмово протягом трьох днів з дня його прийняття. У разі прийняття рішення про відмову в допуску особи до кваліфікаційного іспиту в рішенні кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури в обов`язковому порядку зазначаються причини такої відмови (ч. 3 ст. 8 Закону № 5076-VI).

Частиною 4 статті 8 Закону № 5076-VI визначено, що рішення про відмову в допуску особи до кваліфікаційного іспиту може бути оскаржено до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Як вбачається з оскаржуваних рішень, підставою для відмови позивачці у допуску до складення кваліфікаційного іспиту стала невідповідність її вимогам, встановленим частинами першою та другою статті 6 Закону № 5076-VI, а саме, відсутність у позивача стажу роботи в галузі права не менше двох років.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Миколаївської області, відмовляючи позивачці у допуску до складанні кваліфікаційного іспиту, посилалась на те, що посада, на якій працювала позивачка після отримання повної вищої освіти не вимагала наявності виключно повної вищої освіти за спеціальністю правознавство/правоохоронна діяльність/міжнародне право, тоді як п. 6 Порядку допуску до складання кваліфікаційного іспиту передбачено, що до стажу роботи в галузі права слід зараховувати роботу на посадах, які відповідно до закону вимагають наявності повної вищої освіти за спеціальністю правознавство/правоохоронна діяльність.

Пунктом 6 Порядку допуску до складання кваліфікаційного іспиту, порядку складання кваліфікаційного іспиту та методики оцінювання результатів складення кваліфікаційного іспиту для набутті права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, затверджених рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2013 року № 270 встановлено, що до стажу роботи в галузі права слід зараховувати роботу на посадах: 1) судді, прокурора, слідчого, нотаріуса; 2) помічника адвоката, помічника судді або нотаріуса; 3) юриста, юрисконсульта, головного юрисконсульта, начальника юридичного відділу; 4) роботу на посадах в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організацій всіх форм власності, якщо такі посади за кваліфікаційними вимогами потребують наявності виключно повної вищої освіти за спеціальністю правознавство/правоохоронна діяльність; 5) науково-педагогічних або наукових працівників, що здійснюють навчання, виховання та професійну підготовку в професійно-технічних, вищих, або післядипломних навчальних закладах, якщо такі посади вимагають наявності повної вищої освіти за спеціальністю правознавство/правоохоронна діяльність; 6) працівників науково-дослідних установ, якщо такі посади вимагають наявності повної вищої освіти за спеціальністю правознавство/правоохоронна діяльність; 7) на інших посадах, які відповідно до закону вимагають наявності повної вищої освіти за спеціальністю правознавство/правоохоронна діяльність.

При виникненні складнощів з віднесенням посади особи до роботи в галузі права слід виходити з кваліфікаційних вимог посадової інструкції Заявника, а також загальних відомостей Класифікатору професій ДК 003:2010.

Відповідно до наказу Координаційного центру з надання правової допомоги №151 від 09.06.2017 року, затверджені кваліфікаційні вимоги до працівників структурних підрозділів місцевих центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Відповідно до зазначеного наказу, для зайняття посад заступника начальника відділу організації надання безоплатної вторинної правової допомоги та роботи з адвокатами, начальника відділу представництва, заступника начальника відділу, особа повинна мати вищу юридичну освіту не нижче першого (бакалаврського) рівня.

З огляду на зазначене, відповідачі вважають, що у позивача відсутній необхідний стаж роботи в галузі права.

З матеріалів справи, зокрема, трудової книжки позивача встановлено, що вона з 01.07.2015 року працює у Першому миколаївському місцевому центрі з надання безоплатної вторинної правової допомоги, 04.01.2016 року переведена на посаду заступника начальника відділу організації надання безоплатної вторинної правової допомоги та роботи з адвокатами Першого миколаївського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, з 01.08.2016 року переведена на посаду заступника начальника відділу представництва, а з 01.02.2017 року по час подання заяви про допуск до складання кваліфікаційного іспиту працювала на посаді начальника відділу представництва Першого миколаївського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Згідно копії диплома спеціаліста серії НОМЕР_2 , позивачем 11.07.2016 року отримано повну вищу освіту за спеціальність «Правознавство» та здобуто кваліфікацію юриста.

Після здобуття позивачем повної вищої освіти вона працювала на посаді заступника начальника відділу представництва (з 01.08.2016 року) та на посаді начальника відділу представництва Першого миколаївського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (з 01.02.2017 року).

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що п. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає стаж роботи в галузі прав, як стаж роботи особи за спеціальністю після здобуття нею повної вищої юридичної освіти. Тобто судом першої інстанції вірно встановлено, що зазначена норма містить вимогу лише щодо 1) роботи саме за юридичною спеціальністю 2) після здобуття юридичної освіти та 3) юридична освіта повинна бути повна вища, тобто у сучасному розумінні не нижче другого (магістерського) рівня.

Статтею 30 Закону України «Про освіту» в редакції Закону № 1556-VII від 01.07.2014 року встановлено, що в Україні встановлюються такі освітньо-кваліфікаційні рівні та ступені: кваліфікований робітник; молодший спеціаліст; молодший бакалавр; бакалавр; магістр; доктор філософії; доктор наук. При цьому, згідно розділу XV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про вищу освіту» № 1556-VII від 01.07.2014 року встановлено, що освітня діяльність за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста, що провадиться вищими навчальними закладами і започаткована до набрання чинності цим Законом, продовжується у межах строку навчання за певною освітньо-професійною програмою з видачею державного документа про вищу освіту встановленого зразка - диплома спеціаліста. Вища освіта за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста (повна вища освіта) після набрання чинності цим Законом прирівнюється до вищої освіти ступеня магістра;

В ході розгляду справи підтверджено, що стаж на посадах заступника начальника відділу представництва та начальника відділу представництва Першого миколаївського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги позивач набула після отримання диплому про повну вищу освіту. Вказані посади, за характером виконуваної роботи, відносяться до посад юридичної спеціальності.

Згідно п. 14 ч. 2 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, засади організації та діяльності адвокатури.

Статтею 8 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» надано право Раді адвокатів України затверджувати Порядок допуску до складення кваліфікаційного іспиту та перелік документів, що додаються до заяви. Однак, як вірно зазначено судом першої інстанції, вказане право не передбачає можливість висувати додаткові вимоги до кандидатів, які не передбачені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

З урахуванням висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2018 року у справі № 800/540/17, колегія суддів вважає, що незважаючи на те, що на посади заступника начальника відділу представництва та начальника відділу представництва Першого миколаївського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначаються особи, які мають вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавра, робота позивача на цих посадах з моменту здобуття нею вищої юридичної освіти за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста підлягає зарахуванню до стажу роботи в галузі права.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що позивач на час подання заяви про допуск до складання кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні мала необхідний дворічний стаж роботи у галузі права, а тому висновки відповідачів про невідповідність її вимогам ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є безпідставними та необґрунтованими.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність відмови кваліфікаційної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області у допуску позивача до складання кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, який було підтримано Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури, у зв`язку з чим оскаржувані рішення кваліфікаційної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області від 31.08.2018 року № 20/1, а також рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 29.11.2018 року № ХІ-007/2018 підлягають скасуванню як протиправні.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 316, 321, 325, 327, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: А.Г. Федусик