Справа № 120/345/19-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 липня 2019 р. справа № 120/345/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дончика В.В.,

секретаря судового засідання: Слободянюка В.О.,

представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Дмитрук Ю.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

30.01.2019 року ОСОБА_2 звернулась в суд з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

В своєму позові зазначала, що тривалий час проживає та працює в Німеччині та має там сім`ю, в зв`язку з чим набула право на отримання громадянства цієї країни. З метою підготовки відповідних документів щодо отримання громадянства іншої країни, що також передбачає процедури позбавлення теперішнього громадянства України, позивач отримала Довідку Департаменту інформації Головного управління поліції у Вінницькій області, в якій відображена інформація про те, що за обліками МВС України ОСОБА_2 , 1978 року народження, уродженка м. Козятин, на території України станом на 21.01.2019 року не знятої чи не погашеної судимості не має, та у розшуку не перебуває. Разом з тим, є особою, яка з 1998 року ОВС на ст. Козятин Південно-Західної УВСТ притягується до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ст. 206 ч. 2 КК України.

Позивач вказує, що інформація про її притягнення до кримінальної відповідальності є недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, в зв`язку з чим звернулась до Козятинського відділення поліції Калинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, який своїм листом від 30.08.2018 року №9263/219/2018, вказав, що відповідно до інформаційних даних баз МВС України в 1998 році ОСОБА_2 26.11.1998 року було притягнуто до кримінальної відповідальності слідчим відділенням лінійного відділу на станції Козятин Управління МВС на Південно-Західній залізниці за вчинення злочину, передбаченого ст. 206 ч. 2 КК України.

Згідно наявних баз даних 26.11.1998 році дана кримінальна справа №08/2127 була скерована до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області. При цьому, Козятинське відділення поліції Калинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області не являється правонаступником, а ні ЛВ на ст. Козятин УМВС України на Південно-Західній залізниці, а ні Козятинського РВ УМВС України у Вінницькій області, так як дані органи міліції було ліквідовано відповідно до вимог чинного законодавства, а Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, в структуру якого входить Козятинське відділення поліції Калинівського відділу поліції, утворено самостійно, і тому останнє не володіє наявними даними щодо запитуваної інформації.

Вказані обставини зумовили звернення позивачки до суду з цим позовом, в якому вона просить визнати дії відповідача протиправними та зобов`язати Головне управління Національної поліції у Вінницькій області виключити із бази даних оперативно-довідкового обліку ГУНП у Вінницькій області інформацію щодо притягнення її до кримінальної відповідальності в 1998 році, за ч. 2 ст. 206 КК України в редакції 1960 року.

Ухвалою суду від 04.02.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.02.2019 року.

20.02.2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву (вх. № 9968). Зазначали, що управління інформаційно-аналітичного забезпечення МВС України при постановці на облік інформації стосовно позивача про те, що вона є особою, яку 26.11.1998 року було притягнуто до кримінальної відповідальності слідчим відділенням лінійного відділу на станції Козятин Управління МВС на Південно-Західній залізниці за вчинення злочину, передбаченого ст. 206 ч. 2 КК України, діяло у межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством України. Також вказували, що аналіз положень Інструкції про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України свідчить про те, що вилучення даних із обліку здійснюється лише на підставі постанов органів слідства (дізнання), ухвал судів або у зв`язку з закінченням строку зберігання. Даний перелік підстав для вилучення даних з оперативно-довідкових картотек є вичерпним та не підлягає широкому тлумаченню. Крім того, зазначали, що УІПКП ГУ НП у Вінницькій області не вповноважене здійснювати контроль за діями слідчих ОВС, посадових осіб органів дізнання та працівників прокуратури під час формування відомостей про обвинувачених чи засуджених після направлення відповідних кримінальних справ до органів прокуратури чи до суду. З огляду на що, відповідач діяв виключно в порядку та в спосіб визначений Інструкцією про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України, а тому ознаки протиправності в їх діях відсутні, в зв`язку з чим просили в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Ухвалою суду від 26.02.2019 року, занесеною до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 02.04.2019 року.

Ухвалою суду від 02.04.2019 року вирішено витребувати у Ліквідаційної комісії управління МВС України на Південно-Західній залізниці будь-які відомості стосовно місця знаходження кримінальної справи № 08/2127, порушеної 26.11.1998 року стосовно ОСОБА_2 , 1978 року народження, за вчинення злочину, передбаченого ст. 206 ч. 2 КК України.

Крім того, ухвалою суду від 02.04.2019 року витребувано у Козятинського міськрайонного суду Вінницької області інформацію щодо надходження та розгляду кримінальної справи № 08/2127, порушеної 26.11.1998 року стосовно ОСОБА_2 , 1978 року народження, за вчинення злочину, передбаченого ст. 206 ч. 2 КК України. Розгляд справи відкладено на 20.04.2019 року.

Ухвалою суду від 24.04.2019 року витребувано у Прокуратури Вінницької області інформацію щодо надходження та подальшого спрямування до суду кримінальної справи № 1-59 (08/2127), порушеної 26.11.1998 року стосовно ОСОБА_2 , 1978 року народження, за вчинення злочину, передбаченого ст. 206 ч. 2 КК України, що була направлена на адресу Козятинської транспортної прокуратури 26.02.1999 року на додаткове розслідування Козятинським міськрайонним судом Вінницької області. Розгляд справи відкладено на 22.05.2019 року.

Ухвалою суду від 22.05.2019 року, в зв`язку із невиконанням вимог ухвали суду про витребування доказів, у Прокуратури Вінницької області повторно витребувано інформацію щодо надходження та подальшого спрямування до суду кримінальної справи № 1-59 (08/2127), порушеної 26.11.1998 року стосовно ОСОБА_2 , 1978 року народження, за вчинення злочину, передбаченого ст. 206 ч. 2 КК України, що була направлена на адресу Козятинської транспортної прокуратури 26.02.1999 року на додаткове розслідування Козятинським міськрайонним судом Вінницької області. Розгляд справи відкладено на 18.06.2019 року.

Ухвалою суду від 18.06.2019 року, розгляд справи відкладено на 27.06.2019 року.

У судовому засіданні 27.06.2019 року представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення даного адміністративного позову, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що відповідно до Довідки Серії ІАА № 0776401, отримана через ТСЦ № 0541 РСЦ МВС в Вінницькій області, що за обліковими даними МВС ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Козятин Козятинський район Вінницька область Україна, на території України станом на 21.01.2019 року не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Разом з тим, є особою яка з 1998 року ОВС на ст. Казатин Південно-Західного УВСТ притягується до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України (у редакції 1960), кримінальна справа 08/2127. Направлено до суду 26.11.1998 року. Відомостей про результати судового розгляду кримінальної справи до МВС не надходили.

Попередньо, з метою з`ясування обставин розгляду зазначеної кримінальної справи, позивач звернулась з інформаційними запитами до компетентних органів.

30.08.2018 року Козятинське відділення поліції Калинівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області листом № 9263/219/2018 повідомило, що не являється правонаступником ні ЛВ на ст. Козятин УМВС України на Південно-Західній залізниці, ні Козятинського РВ УМВС України у Вінницькій області, а тому не володіє наявними даними щодо запитуваної інформації.

Рекомендовано, для отримання запитуваної інформації, звернутись до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, або до ліквідаційної комісії МВС України на Південно-Західній залізниці.

Департамент інформатизації МВС України листом №16/4-К-351 від 3.10.2019 року повідомило, що для уточнення інформації по кримінальній справі, Департаментом інформатизації було направлено запит до інформаційного підрозділу УІАП ГУНП в Вінницькій області. За результатом перевірки буде проінформовано додатково.

Листом Департаменту інформатизації МВС України №16/4-К-351 від 2.11.2018 року повідомлено, що ДІ МВС не наділено повноваженнями самостійно вносити зміни в облікові документи або вилучати їх. Відповідні зміни можуть бути внесені лише на підставі отриманих облікових документів від органу досудового розслідування, прокуратури або суду. Тобто відомості про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за кримінальною справою № 08/2127, яка порушена ВВС на ст. Козятин Південно-Західної УВСТ за ч. 2 ст.206 КК України (1960), будуть відкориговано тільки після отримання відповідного процесуального рішення. Рекомендовано звернутися до суду за місцем проживання.

Згідно листа Козятинського міськрайонного суду Вінницької області № 01-24/175/2018 від 15.11.2018 року кримінальна справа відносно ОСОБА_2 за ст. 206 ч. 2 КК України з 1997 року по 1999 рік на розгляд суду не надходила.

УМВС України на Південно-Західній залізниці листом № 37/1-200 від 26.12.2018 року повідомило, що контрольний журнал порушення кримінальних справ ЛВ на ст. Козятин Управління МВС України на Південно-Західній залізниці, заведений 01.01.1998 року, закритий 21.05.1999 року, знищено, згідно чинного законодавства.

Враховуючи вище викладене, а також з метою вилучення відповідних даних, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Обробка даних оперативно - довідкового обліку здійснюється на підставі вимог спільного наказу Міністерства внутрішніх справ та Державного департаменту України з питань виконання покарань № 823/188 від 23 серпня 2002 року "Про затвердження Інструкції про порядок формування, ведення та використання оперативно - довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально - виконавчої системи України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 вересня 2002 року за № 738/7026 (далі - Інструкція № 823/188).

Департамент інформаційних технологій при МВС України (далі - ДІТ при МВС) разом із зацікавленими службами та Управління (відділи) оперативної інформації при ГУМВС, УМВС і УМВСТ (далі - УОІ-ВОІ) удосконалюють структуру та зміст обліків, відпрацьовують методику і тактику їх застосування з метою запобігання злочинам, їх розкриття та розслідування (п. 1.3 Інструкції №823/188).

Відповідно до п. 2.1 Інструкції №823/188 об`єктами оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку є особи, які на території України обвинувачуються у вчиненні злочинів або засуджені, розшукуються, затримані за підозрою в занятті бродяжництвом, а також громадяни України, що вчинили злочини за її межами і відомості про яких надійшли офіційними каналами згідно з міжнародними договорами у сфері обміну інформацією, які набрали чинності в установленому порядку.

Облік здійснюється шляхом ведення алфавітних оперативно-довідкових картотек (далі - ОДК) і дактилоскопічних картотек (далі - ДК), у тому числі з використанням автоматизованих банків даних та автоматизованих дактилоскопічних інформаційних систем.

Відповідно до п. 11.1 Інструкції №823/188, з оперативно-довідкових картотек ДІТ при МВС та територіальних УОІ-ВОІ вилучаються:

а) раніше складені облікові документи у разі їх переоформлення на підставі постанов органів слідства (дізнання) або ухвал судів про уточнення (зміну) анкетних даних осіб, що стоять на обліку;

б) алфавітні картки на осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності, до яких не застосовувався запобіжний захід у вигляді взяття під варту, при заміні цих карток на арештантські або картки з рішенням суду;

в) облікові документи на осіб, притягнутих до кримінальної відповідальності як обвинувачені, кримінальні справи стосовно яких припинені на стадії досудового слідства на підставі реабілітації або відносно яких судом прийнято виправдувальний вирок;

г) облікові документи, що підлягають вилученню у зв`язку із закінченням строку їх зберігання відповідно до п.10 Інструкції.

Із аналізу наведених положень слідує, що вилучення з оперативно-довідкових картотек ДІТ при МВС та територіальних УОІ-ВОІ облікових документів осіб, окрім іншого, може мати місце у випадку їх переоформлення на підставі постанов органів слідства (дізнання) або ухвал судів про уточнення (зміну) анкетних даних осіб, що стоять на обліку, а також, якщо кримінальні справи стосовно осіб припинені на стадії досудового слідства на підставі реабілітації або відносно яких судом прийнято виправдувальний вирок.

В той же час, суд вказує, що персонально-довідковий облік є частиною єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, тобто, володільцем цього обліку є МВС України, а управління інформаційно-аналітичної підтримки Управління відповідно до ст. 25 Закону України "Про національну поліцію" є його користувачем.

Тобто, відповідно до положень Інструкції та Закону України "Про національну поліцію", з урахуванням ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідач не наділений повноваженнями самостійно приймати рішення про вилучення інформації з бази даних оперативно-довідкових картотек, навіть у випадку якщо відсутні відомості про підтвердження вже існуючої інформації. Натомість, лише у визначених Інструкцією підстав, така інформація може бути вилучена управлінням інформаційно-аналітичної підтримки, як користувачем цієї інформаційної системи.

В даному випадку, позивач звертаючись до відповідача із заявою про вилучення інформації щодо притягнення її у 1998 році до кримінальної відповідальності, зазначала про відсутність будь-яких відомостей про результати розслідування та розгляду кримінальної справи, існування якої обумовлює наявність такої інформації щодо позивача в персонально-довідковому обліку інформаційної системи МВС України.

Враховуючи вище викладене, а також беручи до уваги те, що позивачем не надано доказів існування обставин, які в силу п. 11.1 Інструкції №823/188, є підставою відповідачу вилучити інформацію з бази даних оперативно-довідкового обліку, суд приходить до висновку, що протиправність, в межах спірних правовідносин, в діях відповідача відсутня, а відтак в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Разом з тим, визначаючись щодо наявності підстав існування такої інформації щодо позивача та необхідності її вилучення суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Основним принципом адміністративного судочинства є верховенство права (ч. 3 ст. 2 КАС України).

Частина перша та друга статті 6 КАС України визначають, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулює Закону України "Про інформацію" (далі - Закон № 2657-XII).

Відповідно до частини 1 статті Закону № 2657-XII основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

Стаття 11 Закону № 2657-XII визначає, що інформація про фізичну особу (персональні дані) це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" (далі - Закон № 2939-VI).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 10 Закону № 2939-VI передбачено, що кожна особа має право доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається.

Частина п`ята цієї статті визначає, що відмова особі в доступі до інформації про неї, приховування, незаконне збирання, використання, зберігання чи поширення інформації можуть бути оскаржені.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України "Про захист персональних даних" передбачено, що персональні дані мають бути точними, достовірними та оновлюватися в міру потреби, визначеної метою їх обробки.

Пункт 6 статті 8 цього Закону визначає, що суб`єкт персональних даних має право пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними.

В контексті наведених норм законодавчих актів, що регулюють правовідносини щодо збирання, використання та захист інформації, суд зазначає, що позивач оспорює та спростовує достовірність розміщеної щодо неї інформації про притягнення з 1998 року до кримінальної відповідальності. З цією метою, нею вичинялись дії щодо з`ясування походження такої інформації шляхом направлення запитів до правоохоронних органів та суду.

Як вже було встановлено судом, інформації про розслідування та розгляду кримінальної справи, ані органами внутрішніх справі, ані національною поліцією, ані судом, позивач не отримала.

Судом також вичинялись процесуальні дії щодо з`ясування таких обставин.

Так, ухвалою суду від 02.04.2019 року витребувано у Ліквідаційної комісії управління МВС України на Південно-Західній залізниці будь-які відомості стосовно місця знаходження кримінальної справи № 08/2127, порушеної 26.11.1998 року стосовно ОСОБА_2 , 1978 року народження, за вчинення злочину, передбаченого ст. 206 ч. 2 КК України.

Інформація від Ліквідаційної комісії управління МВС України на Південно-Західній залізниці до суду не надійшла, конверти з ухвалами про витребування доказів повернулись на адресу суду, без вручення.

Ухвалою суду від 02.04.2019 року витребувано у Козятинського міськрайонного суду Вінницької області інформацію щодо надходження та розгляду кримінальної справи № 08/2127, порушеної 26.11.1998 року стосовно ОСОБА_2 , 1978 року народження, за вчинення злочину, передбаченого ст. 206 ч. 2 КК України.

Згідно інформації отриманої від Козятинського міськрайонного суду Вінницької області (лист № 01-24/13/2019 від 11.04.2019 року) встановлено, що кримінальна справа №1-59 стосовно ОСОБА_2 за вчинення злочину, передбаченого ст. 206 ч. 2 КК України надійшла до Козятинського міськрайонного суду 09.12.1998 року.

26.02.1999 року справа була повернута на додаткове розслідування до Козятинської транспортної прокуратури.

Ухвалою суду від 24.04.2019 року, враховуючи ліквідацію транспортних прокуратур та принципу єдності системи прокуратури України, у Прокуратури Вінницької області витребувано інформацію щодо надходження та подальшого спрямування до суду кримінальної справи № 1-59 (08/2127), порушеної 26.11.1998 року стосовно ОСОБА_2 , 1978 року народження, за вчинення злочину, передбаченого ст. 206 ч. 2 КК України, що була направлена на адресу Козятинської транспортної прокуратури 26.02.1999 року на додаткове розслідування Козятинським міськрайонним судом Вінницької області. Розгляд справи відкладено на 22.05.2019 року.

Ухвалою суду від 22.05.2019 року, в зв`язку із невиконанням вимог ухвали суду про витребування доказів, у Прокуратури Вінницької області повторно витребувано інформацію щодо надходження та подальшого спрямування до суду кримінальної справи № 1-59 (08/2127), порушеної 26.11.1998 року стосовно ОСОБА_2 , 1978 року народження, за вчинення злочину, передбаченого ст. 206 ч. 2 КК України, що була направлена на адресу Козятинської транспортної прокуратури 26.02.1999 року на додаткове розслідування Козятинським міськрайонним судом Вінницької області. Розгляд справи відкладено на 18.06.2019 року.

Згідно листа Прокуратури Вінницької області №17/7-22/вих-19 від 30.05.2019 року повідомлено, що вищевказана кримінальна справа 26.02.1999 року направлена Козятинським міськрайонним судом на додаткове розслідування до Козятинської транспортної прокуратури. Слідчим відділом прокуратури області досудове розслідування не здійснювалось, тому в розпорядженні витребовувана судом інформація відсутня.

Ухвалу суду про витребування інформації Прокуратурою Вінницької області направлено для виконання до Калинівської місцевої прокуратури.

Згідно листа, отриманого з Калинівської місцевої прокуратури, від 11.06.2019 року № 34/1-227вих.19, встановлено, що кримінальна справа 26.02.1999 року направлена Козятинським міськрайонним судом на додаткове розслідування до Козятинської транспортної прокуратури та в подальшому для розгляду до Козятинського міськрайонного суду станом на 10.06.2019 не поверталася. Крім того, дана справа до Козятиського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області та Козятинського відділу Калинівської місцевої прокуратури не надходила.

Надати інформацію по зазначеній кримінальній справі не можливо, в зв`язку з реорганізацією Козятинської транспортної прокуратури та з давністю вказаної події, журнали реєстрації вхідної кореспонденції за 1999 рік були знищенні по закінченню терміну зберігання, усі кримінальні справи згідно вимог КГЖ України передані в СВ ЛВ на ст. Козятин УМВС України на ПЗЗ та згідно порядку реорганізації в подальшому скеровані в ГУНП у Вінницькій області.

Таким чином, з часу створення Калинівської місцевої прокуратури будь-яких процесуальних рішень по даний час у вказаній кримінальній справі не приймалось.

Враховуючи вищезазначене, слід констатувати, що з урахуванням інформації наявної у позивача та вжитих судом заходів, в провадженні будь-якого компетентного органу, до повноважень яких віднесено розслідування та розгляд кримінальних справ, матеріали кримінальної справи стосовно позивача відсутні.

З огляду на що, оскільки інформація, яка міститься в базі даних оперативно-довідкового обліку носить виключно статистичний характер, тобто підставою для внесення якої є виключно процесуальні рішення, слід вказати, що встановити достовірність інформації про притягнення позивача до кримінальної відповідальності, за відсутності самих матеріалів кримінальної справи та відповідного рішення про визначення процесуального статусу в ній позивача, не можливо.

Окремо слід наголосили про недопустимість існування інформації щодо особи про притягнення (триваюча дія) її більше 20 років до кримінальної відповідальності, з урахуванням визначених Кримінально процесуальним кодексом України, строків розслідування та розгляду кримінальних справ.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що невиправдані дії державних органів щодо зволікання розгляду кримінальних справ розцінюються як факти, що свідчать про порушення принципу розумності строку розгляду.

Порушення вимог п. 1 ст. 6 Конвенції були констатовані у таких рішеннях ЄСПЛ: «Паскал проти України» (рішення ЄСПЛ від 15 вересня 2011 року), «Буров проти України» (рішення ЄСПЛ від 17 березня 2011 року), «Коробов проти України» (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2012 року), «Іззетов проти України» (рішення ЄСПЛ від 15 вересня 2011 року), «Тодоров проти України» (рішення ЄСПЛ від 12 січня 2012 року), «Балицький проти України» (рішення ЄСПЛ від 03 листопада 2011 року), «Плєшков проти України» (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року), «Третьяков проти України» (рішення ЄСПЛ від 29 вересня 2011 року), «Борисенко проти України» (рішення ЄСПЛ від 12 січня 2012 року), «Караванський проти України» (рішення ЄСПЛ від 14 квітня 2011 року), «Дорошенко проти України» (рішення ЄСПЛ від 26 травня 2011 року), «Кирилюк проти України» (рішення ЄСПЛ від 06 жовтня 2011 року).

Порушення вимог п. 1 ст. 6 Конвенції у справі «Буров проти України» ЄСПЛ встановив, що у зв`язку з тим, що тривалість провадження у справі заявника, яка становила 10 років і майже 3 місяці, була такою, що порушує вимогу здійснення провадження протягом «розумного строку».

Порушення вимог п. 1 ст. 6 Конвенції у справі «Третьяков проти України» встановлено у зв`язку з тим, що тривалість кримінального провадження стосовно заявника, яка становила приблизно 5 років і 9 місяців, була визнана такою, що порушує вимогу здійснення провадження протягом «розумного строку», і мала місце з вини державних органів, оскільки основними причинами затримок були повернення справи на додаткове розслідування або новий розгляд.

Крім того, слід наголосити, що відсутність матеріалів кримінальної справи, а відтак не визначення статусу позивача, в розумінні Кримінально процесуального кодексу України, як учасника кримінального провадженні, позбавляють останню оскаржити будь-які дії чи рішення органів досудового слідства задля спростування інформації про притягнення її до кримінальної відповідальності.

В той же час, інформація про позивача щодо притягнення її до кримінальної відповідальності, відповідно до положень Інструкції №823/188, за відсутності відповідного процесуального рішення компетентного органу, відповідачем самостійно відкоригована не буде.

У справі «Рисовський проти України», заява № 29979/04, рішення від 20 жовтня 2011 р. ЄСПЛ зазначив, що аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування».

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland)). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не 71 впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Підсумовуючи вищенаведене, рішення суду повинне бути не просто формально законним і обґрунтованим, а й справедливим за своєю суттю. Головний результат правосуддя - ухвалення законного та справедливого рішення у справі, з дотриманням принципів закріплених в статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на що, суд наголошує, що іншого способу відновлення порушеного права позивача, з урахуванням встановлених судом обставин, окрім як зобов`язати відповідача виключити інформацію про притягнення її до кримінальної відповідальності, не вбачається.

Враховуючи вище викладене, суд робить висновок про наявність підстав для зобов`язання Головне управління Національної поліції у Вінницькій області вилучити з бази даних оперативно-довідкового обліку інформацію щодо притягнення позивачки до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Вінницькій області вилучити з бази даних оперативно-довідкового обліку, в порядку передбаченому "Інструкцією про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України", інформацію щодо притягнення з 1998 року ОВС на ст. Казатин Південно-Західного УВСТ, до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 206 КК України (у редакції 1960), кримінальна справа №08/2127, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Козятин, Козятинський район, Вінницька область, Україна.

В іншій частині позові відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 (АДРЕСА_1);

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м.Вінниця, Вінницька область, ).

Рішення у повному обсязі виготовлене 08.06.2019 року.

Суддя Дончик Віталій Володимирович