Справа № 522/11281/18
Суддя: Єршова Л. С.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси під головуванням судді Єршової Л.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

26.06.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, у якому просить суд поновити йому строк на оскарження постанови адміністративної комісії Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №348 від 25.05.2018 року, скасувати постанову адміністративної комісії Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 348 від 25.05.2018 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 12.04.2018 року відповідачем відносно нього був складений протокол №ДМБ-007794 про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП, а саме: порушення правил благоустрою за адресою: АДРЕСА_1, через зміну зовнішнього вигляду фасаду будівлі без одержання документів дозвільного характеру на виконання таких робіт.

На підставі вищевказаного протоколу, як зазначає позивач, 25.05.2018 року було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №348, якою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 1360,00 гривень.

Позивач вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення №348 від 25.05.2018 року є незаконною та такою, що підлягає скасуванню на підставі того, що адміністративна комісія Приморської районної адміністрації Одеської міської ради розглянула справу з порушенням строку, встановленого ч. 1 ст. 277 КУпАП, розглянувши матеріали про притягнення позивача до аміністртаинвої відповідальності з перевищенням п`ятнадцятиденного строку для їх розгляду. Окрім цього, відповідач при винесенні оскаржуваної постанови не взяв до уваги вимоги ч. 1 ст. 38 КУпАП, наклавши на позивача адміністративне стягнення при спливі на день розгляду матеріалів строку його накладення.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Єршвоої Л.С. від 02.07.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст.ст. 160- 161 КАС України.

13.07.2018 року представником позивача ОСОБА_2 було надано до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою від 20.08.2018 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження з призначенням справи до слухання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

05.11.2018 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник адміністративної комісії Приморської районної адміністрації Одеської міської ради просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про скасування постанови Адміністративної комісії Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 25.05.2018 року №348 та закриття справи про адміністративне правопорушення, виходячи за наступного.

Так, в обґрунтування наданого відзиву представник відповідача посилається на те, що факт вчинення правопорушення позивачем підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №ДМБ-007794, складеними 12.04.2018 року головним спеціалістом інспекції з благоустрою території міста управління благоустрою та екологічного контролю Нитудою В.М. Окрім цього, як зазначає представник відповідача, позивач був присутній на засіданні комісії 25.05.2018 року, про що міститься його підпис в постанові, тому пропустив строк оскарження вказаної постанови, оскільки звернувся до суду 26.06.2018 року.

У судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява, у якій він позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити та провести судове засідання за відсутності позивача та її представника.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, сповіщався належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

За приписами ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, у зв`язку із неприбуттям у судове засідання 09.07.2019 року всіх учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, наявності заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності, суд дійшов висновку про розгляд справи в письмовому провадженні за наявними у справі письмовими доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява була подана 26.06.2018 року, тобто з пропущенням строку звернення до суду, оскільки оскаржувана постанова була винесена 25.05.2018 року.

При цьому, суд не приймає до уваги твердженням відповідача, що ОСОБА_1 отримав оскаржувану постанову 25.05.2019 року, оскільки позивач отримав зазначену постанову 13.06.2018 року, що підтверджується поштовим відправленням зі штриховим ідентифікатором 259 (а.с.48-49). Тому строки, встановлені ст. 286 КАС України, на думку суду, позивачем були порушені з поважних причин.

З урахуванням наведеного, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду з позовом до Адміністративної комісії Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ці обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до вимог статті 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

За змістом статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та повноважний згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП скасувати постанову і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Суд, перевіривши оскаржувані дії адміністративної комісії Приморської районної адміністрації Одеської міської ради на предмет здійснення їх, зокрема, у межах повноважень, відповідно до закону та з дотриманням встановленої процедури, виходить з наступного.

Суд встановив, що 12.04.2018 року посадовою особою інспекції з благоустрою території міста Управління благоустрою та екологічного контролю Департаменту муніціпальної безпеки Одеської міської ради, у зв`язку зі зверненням гр. ОСОБА_3 на їх адресу про порушення гр. ОСОБА_1 Правил благоустрою території міста Одеси в частині користування пам`яткою містобудування (а.с.86-87), було здійснено виїзд для проведення планової перевірки.

На підставі вказаної перевірки 12.04.2018 року відносно гр. ОСОБА_1 був складений протокол №ДМБ-007794 про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП, а саме: порушення правил благоустрою за адресою: АДРЕСА_1, через зміну зовнішнього вигляду фасаду будівлі без одержання документів дозвільного характеру на виконання таких робіт (а.с.83).

Згідно з повісткою розгляд матеріалів щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП було призначено до розгляду адміністративною комісєю Примосрької районної адміністрації Одеської міської ради на 04.05.2018 року (а.с.37).

03.05.2018 року представник ОСОБА_1 адвокат Максимець О.Б. на адресу адміністративної комісії Приморської районної адміністрації Одеської міської ради надав клопотання з проханням долучення додаткових доказів до матеріалів справи про адміністративне правопорушення та закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с.38-41).

10.05.2018 року Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради було розглянуто клопотання адвоката Максимця О.Б. від 03.05.2018 за вх. № 01-13/296 щодо долучення до матеріалів справи про адміністративне правопорушення додаткових доказів на підтверження відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, а саме: зображення фрагменту фасаду, виготовленого головним архітектором проектів КП РСУ «Будівельник» ОСОБА_4 , який погоджено Головним управлінням архітектури та містобудування Виконкому Одеської міськради народних депутатів 25.03.1999 року та Центральноюрайонною адміністрацією Виконавчого комітету Одеської міської ради 06.04.1999року, яке підтверджує факт того, що жодних змін фасаду за адресою: АДРЕСА_1, в тому числі його зовнішнього вигляду, після його розміщення у 1999 році ОСОБА_1 не проводив.

Вказаним вище листом позивача повідомлено, що справу про адміністративне правопорушення відносно нього було призначено до розгляду на 25.05.2018 року (а.с.42).

25.05.2018 року у присутності ОСОБА_1 на підставі протоколу №ДМБ-007794 від 12.04.2018 року адміністративною комісією Приморської районної адміністрації Одеської міської ради було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №348, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 1360,00 гривень (а.с.73-74).

При цьому, позивач отримав постанову 13.06.2018 року, що підтверджується поштовим відправленням зі штриховим ідентифікатором 259 (а.с.48-49).

Відповідно до ст. 152 КУпАП, порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 326 від 27.11.2014 року у пункті 3 визначено повноваження адміністративної комісії виконавчого комітету Одеської міської ради з розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені, статтями 138, 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення (за вчинення порушень, які скоєні громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності та посадовими особами), а розгляд справ про адміністративні правопорушення по територіальній підвідомчості у районах м. Одеси, статтею 152 (за вчинення порушень, які скоєні громадянами (фізичними особами) віднесено до компетенції адміністративних комісій, створених при районних адміністраціях Одеської міської ради.

Таким чином, адміністративна комісія Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в даному випадку мала повноваження розглядати справу про адміністративне правопорушення відносно фізичної особи ОСОБА_1 .

Суд погоджується з твердженням позивача про те, що він не є суб`єктом вказаного вище правопорушення, оскільки він особисто не встановлював металево-скляну конструкію на приміщенні за адресобю: АДРЕСА_1 , та що вона була встановлена ще у 1999 році відповідно до зображення фрагменту фасаду, виготовленого головним архітектором проектів КП РСУ «Будівельник» ОСОБА_4 , який погоджено Головним управлінням архітектури та містобудування Виконкому Одеської міськради народних депутатів 25.03.1999 року та Центральноюрайонною адміністрацією Виконавчого комітету Одеської міської ради 06.04.1999року, тобто до прийняття Правил благоустрою території міста Одеси, які були прийняті у 2011 році, та які в даному випадку не розповсюджують свою дію в часі на првовідносини, що склалися до їх прийняття, виходячи з натупного.

З протоколу про адмінстративне правопорушення №ДМБ-007794 від 12.04.2018 року вбачається, що «12.04.2018 року о 12 год. 00 хв. За адресою АДРЕСА_1. Зміна зовнішнього вигляду фасаду без погодження з управлінням архітектури та містобудування ОМР, що є порушенням п. 6.1.7».

При цьому, судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 03.03.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Горецькою В.М. (реєстр. № 1855), ПП «Ветеран» продало, а ОСОБА_1 купив нежитлове підвальне приміщення, загальною та корисною площею 77,7 кв. м. та розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке було зареєстровано за ОСОБА_1 на праві приватної власності 05.03.1999 року.

Зазначене нежитлове підвальне приміщення складалось із основних приміщень, зазначених на схематичному плані технічного паспорту від 13.02.1998 року індексами «1,2,3,4» основною площею 71,2 кв. м. та підсобних приміщень - «5,6,7».

В подальшому, згідно з умовами мирової угоди від 17.10.2005 року по справі № 6/66-05-2360, ОСОБА_1 передав у власність ТОВ «Юридична компанія «Сенат» частину належних йому приміщень підвалу, які складались з двох кімнат площею 13,2 та 16,6 кв. м., загальною площею 29,8 кв. м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а також було затверджено схему межі розділу торгівельного комплексу «НЕО» по вул. Преображенська та торгівельно-офісного центра по вул. Ніжинська.

Отже, ОСОБА_1 було продано частину нежитлового підвального приміщення, яке належало йому на підставі договору купівлі-продажу від 03.03.1999 року, а саме: 2 кімнати основних приміщень загальною площею 29,8 кв.м, які позначено на схематичному плані технічного паспорту від 13.02.1998 року індексами «2,3».

Таким чином. ОСОБА_1 є власником нежитлового підвального приміщення, позначеного па схематичному плані технічного паспорту від 13.02.1998 року індексами «1, 4», основною площею 41,4 кв. м. та підсобних приміщень - «5,6,7» площею 6,5 кв. м., що було підставою для видачі ОСОБА_1 08.05.2014 року свідоцтва про право власності (індексний номер: 21435948) на нежитлове приміщення загальною площею 47,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , та проведення держаної реєстрації з внесенням відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.111-116).

З огляду на це, безпідставним є посилання відповідача на порушення п. 6.1.7 Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23 грудня 2011 року № 1631-VI, які були прийняті значно пізніше ніж погодження та розміщення ОСОБА_1 металево-скляної конструкції, що відбулось ще у 1999 ропі, тому вказані Правила благоустрою не розповсюджують свою дію в часі на правовідносини, шо склалися до їх прийняття.

В свою чергу, відповідачем при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не доведено, шо розміщення ОСОБА_1 металево-скляної конструкції відбулось після прийняття Правил благоустрою у 2011 роді, або ж те, шо ці Правила благоустрою містять вимогу про приведення всіх об`єктів благоустрою у відповідність з цими Правилами.

Окрім цього, згідно з ч. 1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що розгляд матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було призначено до розгляду адміністративною комісією Приморської районної адміністрації Одеської міської ради на 04.05.2019 року.

03.05.2019 року представником ОСОБА_1 адвокатом Максимцем О.Б. було надано клопотання про долучення додаткових доказів та закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Проте, з матеріалів справи не вбачається та суду не зрозуміло на підставі чого, засідання комісії, призначене на 04.05.2018 року було відкладено на 25.05.2019 року у порушення строків, визначених ст. 277 КУпАП для розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, ст. 6 КАС України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року).

Однак, статтю 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню шляхом скасування постанови адміністративної комісії Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №348 від 25.05.2018 року та закриття справи про притягненняОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 152 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 3, 6, 7-9, 11, 77, 121, 160, 162, 163, 171-2, 205, 229, 242, 268-272, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовною заявою до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову адміністративної комісії Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 348 від 25.05.2018 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП, скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити.

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копії рішення невідкладно видати учасникам справи або надіслати їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 09 липня 2019 року.

Суддя Л. С. Єршова