Справа № 826/5806/17
Суддя: Князєв Всеволод Сергійович
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 826/5806/17

Провадження № 11-290апп19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Князєва В. С.,

суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

розглянула в порядку письмового провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Таскомбанк» до державного реєстратора Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Панкової Олександри Євгенівни, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2019 року (Бєлова Л. В., Безименна Н. В. , Кучма А. Ю. ),

У С Т А Н О В И Л А :

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

1. У квітні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі - ПАТ «Таскомбанк») звернулося до суду з позовом, у якому просило:

- визнати протиправними дії державного реєстратора Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Панкової О. Є. (далі - державний реєстратор) щодо внесення 02 грудня 2016 року запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Реєстр) № 3060039 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», «зміна додаткової інформації» щодо ПАТ «Українська залізниця», а саме - зазначення в розділі «Інформація про здійснення зв`язку з юридичною особою»: «Правонаступництво щодо ДП «Донецька залізниця», ДЗ «Дорожня лікарня станції Ясинувата ДП «Донецька залізниця», ДЗ «Дорожня лікарня станції Донецьк ДП «Донецька залізниця», ДП «Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту України» настає згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 року № 604 після внесення майна до статутного капіталу правонаступника»;

- скасувати запис державного реєстратора щодо внесення 02 грудня 2016 року запису до Реєстру № 3060039.

2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірний запис державного реєстратора унеможливлює належний захист прав та інтересів АТ «Таскомбанк» у правовідносинах з ПАТ «Українська залізниця», яке є правонаступником ДП «Донецька залізниця», а саме зобов`язань, що випливають із кредитного договору, укладеного з ДП «Донецька залізниця».

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3. Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 25 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовив повністю. За висновком місцевого адміністративного суду державний реєстратор не порушив вимог закону під час вчинення дій, які оскаржує позивач.

4. Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 16 січня 2019 року зазначене рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове, яким позов ПАТ «Таскомбанк» задовольнив повністю.

5. Своє рішення апеляційний суд мотивував тим, що ПАТ «Українська залізниця» є правонаступником підприємств залізничного транспорту, у тому числі ДП «Донецька залізниця», при цьому ні законодавцем, ні засновником не встановлено відстрочення настання факту правонаступництва ПАТ «Українська залізниця» за зобов`язаннями ДП «Донецька залізниця». З огляду на це апеляційний суд дійшов висновку, що державний реєстратор при вчиненні оскаржуваного запису діяв з порушення норм чинного законодавства.

Короткий зміст та обґрунтування наведених у касаційній скарзі вимог

6. ПАТ «Українська залізниця» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2019 року та закрити провадження в адміністративній справі.

7. Однією з наведених у касаційній скарзі підстав, з яких ПАТ «Українська залізниця». оскаржує судове рішення, є те, що апеляційний суд неправильно визначив предметну юрисдикцію справи. На думку скаржника, цей спір має приватноправовий характер, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, не мав публічно-правових відносин з позивачем, це рішення стосувалося ПАТ «Українська залізниця», а не ПАТ «Таскомбанк».

Позиція інших учасників справи

8. Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

Рух касаційної скарги

9. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 11 лютого 2019 року відкрив касаційне провадження у цій справі, а ухвалою від 13 березня 2019 року призначив її до розгляду.

10. Ухвалою від 14 березня 2019 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду передав зазначену справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), а саме у зв`язку з тим, що учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

11. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 27 березня 2019 року прийняла та призначила цю справу до розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників.

Обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій

12. 21 жовтня 2015 року до Реєстру внесено запис № 0060039 про проведення державної реєстрації юридичної особи ПАТ «Українська залізниця» (ідентифікаційний код юридичної особи 40075815).

13. 02 грудня 2016 року державний реєстратор вчинив реєстраційну дію, внісши до Реєстру за № 3060039 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах»; «зміна додаткової інформації» ПАТ «Українська залізниця» ().

14. Зокрема, в розділі «Інформація про здійснення зв`язку з юридичною особою» державний реєстратор вніс запис «правонаступництво щодо ДП «Донецька залізниця» (код 01074957), ДЗ «Дорожня лікарня станції Ясинувата ДП «Донецька залізниця» (код 01112451), ДЗ «Дорожня лікарня станції Донецьк ДП «Донецька залізниця» (код 01112161), ДП «Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту України» (код 01095770) настає згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 року № 604 після внесення майна до статутного капіталу правонаступника».

ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Релевантні джерела права й акти їх застосування

15. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

16. Згідно із частиною другою статті 2 КАС (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

17. За визначенням пункту 7 частини першої статті 3 КАС суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

18. Відповідно до частини другої статті 4 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

19. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

20. Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС (у редакції, чинній на час ухвалення судами рішень), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи

21. Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала свою правову позицію щодо правил розмежування предметної юрисдикції, а також критеріїв, які при цьому потрібно враховувати.

22. До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

23. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь органу державної влади чи органу місцевого самоврядування або їхніх службових чи посадових осіб є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі зазначених суб`єктів не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

24. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

25. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

26. Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели дії органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб.

27. Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

28. Вимогами у цій справі є визнання протиправними і скасування реєстраційних дій державного реєстратора, пов`язаних із внесенням до Реєстру відомостей про ПАТ «Українська залізниця», які, за твердженням ПАТ «Таскомбанк», перешкоджають реалізації його прав та інтересів у правовідносинах з ПАТ «Українська залізниця», що є правонаступником ДП «Донецька залізниця», а саме зобов`язань, які випливають із кредитного договору, укладеного з ДП «Донецька залізниця».

29. Таким чином, визнання протиправними і скасування реєстраційних записів щодо третьої особи покликане, як стверджує позивач, необхідністю захисту його прав (зокрема майнових) у правовідносинах з правонаступником юридичної особи, діяльність якої, на думку позивача, припинена.

30. Отже, спір у цій справі виник у відносинах, пов`язаних із припиненням діяльності однієї юридичної особи та правом правонаступництва іншої, відтак - має приватноправовий характер і з огляду на суб`єктний склад сторін спору має вирішуватися за правилами господарського судочинства.

31. Аналогічний правовий висновок щодо визначення предметної юрисдикції спору за подібних обставин наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 361/5591/17 (провадження № 11-741апп18).

32. Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що спір у цій справі не має публічно-правового характеру та не відповідає нормативному визначенню адміністративної справи, а тому не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів та має вирішуватися в порядку господарського судочинства.

33. Велика Палата Верховного Суду також нагадує, що статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» установлено спростовну презумпцію відомостей, внесених до Реєстру. Такий висновок зроблений, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 (провадження № 11-576апп18). Отже, наявність у Реєстрі недостовірних відомостей про правонаступництво не є перешкодою для реалізації кредитором своїх прав щодо правонаступника.

34. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що належним способом захисту прав кредитора у грошовому зобов`язанні, зокрема тих прав, які випливають із кредитного договору, є примусове виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України) шляхом стягнення з боржника грошових сум. Якщо строк сплати боргу ще не настав, але боржник заперечує наявність боргу, то належним способом захисту прав кредитора є визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

35. Суди першої та апеляційної інстанцій належним чином не визначили характеру та складу учасників цих спірних правовідносин, унаслідок чого дійшли помилкових висновків щодо належності спору до адміністративної юрисдикції.

36. Викладені у касаційній скарзі доводи щодо порушення судами першої та апеляційної інстанцій правил предметної юрисдикції підтвердилися під час перегляду справи Великою Палатою Верховного Суду.

37. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

38. На підставі пункту 5 частини першої статті 349 КАС суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині.

39. За правилами частини першої статті 354 КАС суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

40. У касаційній скарзі ПАТ «Українська залізниця» просило скасувати лише рішення суду апеляційної інстанції і закрити провадження в адміністративній справі, однак оскільки спір у цій справі не може бути предметом розгляду в адміністративному суді, то скасуванню підлягають рішення судів обох попередніх інстанцій, які помилково розглянули цю справу по суті позовних вимог в порядку адміністративного судочинства, із закриттям провадження в адміністративній справі.

Висновки щодо розподілу судових витрат

41. Відповідно до частини шостої статті 139 КАС якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

42. Оскільки Велика Палата Верховного Суду не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 238, 349, 354, 356, 359 КАС, Велика Палата Верховного Суду

П О С Т А Н О В И Л А :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити.

2. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2019 року скасувати.

3. Закрити провадження в адміністративній справі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. С. Князєв
Судді:
Н. О. Антонюк О. Р. Кібенко
Т. О. Анцупова Л. М. Лобойко
С. В. Бакуліна Н. П. Лященко
В. В. Британчук О. Б. Прокопенко
Ю. Л. Власов В. В. Пророк
М. І. Гриців О. М. Ситнік
Д. А. Гудима В. Ю. Уркевич
В. І. Данішевська О. Г. Яновська
Ж. М. Єленіна