Справа № 440/3483/18
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 р.Справа № 440/3483/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калитки О. М.,

Суддів: Донець Л.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Ефект-комплекс" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.С. Сич, місце складання м. Полтава, повний текст складено 15.02.19 року по справі № 440/3483/18

за позовом Приватного підприємства "Ефект-комплекс"

до Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство "Ефект-Комплекс", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області № від 07.05.2018, № від 02.05.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є акт від 23.04.2018 №503/16-31-14-05-09/34825771 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП "Ефект-Комплекс" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "Техноторг Груп" за травень-червень 2016 року, ТОВ "Велхаус" за грудень 2016 року, ТОВ "Лофтбуд" за квітень-травень 2017 року, ТОВ "НПЛ КОМ" за березень 2016 року, ТОВ "Вальтерія" за серпень 2016 року, з ТОВ "Мортон Преміум Груп" за липень-серпень та жовтень 2016 року, з ТОВ "Елітбуд інвест" за вересень 2016 року та контрагентами-покупцями товару/послуг придбаного у вищезазначених постачальників. Позивач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, посилаючись на те, що господарські операції між позивачем та його контрагентом ТОВ "Велхаус" є реальними, факт їх вчинення підтверджується належними первинними документами. Крім того, вказує, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області № від 07.05.2018 містить дефект у зазначенні загальної суми грошового зобов`язання, зокрема, замість 123725 грн. вказано суму 173751 грн. 25 коп.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 у справі № 440/3483/18 частково задоволено адміністративний позов Приватного підприємства "Ефект-Комплекс" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 07 травня 2018 року № в частині збільшення Приватному підприємству "Ефект-Комплекс" суми грошового зобов`язання за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)", зазначеної у графі "загальна сума словами" в розмірі 50026 грн. 25 коп. (п`ятдесят тисяч двадцять шість гривень двадцять п`ять копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 229 у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, з 10.04.2018 по 16.04.2018 посадовою особою Головного управління ДФС у Полтавській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП "Ефект-Комплекс" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "Техноторг Груп" за травень-червень 2016 року, ТОВ "Велхаус" за грудень 2016 року, ТОВ "Лофтбуд" за квітень-травень 2017 року, ТОВ "НПЛ КОМ" за березень 2016 року, ТОВ "Вальтерія" за серпень 2016 року, з ТОВ "Мортон Преміум Груп" за липень-серпень та жовтень 2016 року, з ТОВ "Елітбуд інвест" за вересень 2016 року та контрагентами-покупцями товару/послуг придбаного у вищезазначених постачальників, за результатами якої складено акт від 23.04.2018 №503/16-31-14-05-09/34825771 (т. 1 а.с. 21-62).

У акті перевірки від 23.04.2018 №503/16-31-14-05-09/34825771 зафіксовано наступні порушення ПП "Ефект-Комплекс":

- пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на 98980 грн. за грудень 2016 року;

- підпункту 16.1.5 пункту 16.1 статті 16, пункту 44.6 статті 44, пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України, в результаті чого не надано оригінали документів в ході проведення перевірки, що засвідчується актом №451/16-31-14-05/34825771 від 16.04.2018.

Головним управлінням ДФС у Полтавській області на підставі акту від 23.04.2018 №503/16-31-14-05-09/34825771 винесено наступні податкові повідомлення-рішення:

- № від 02.05.2018 (т. 1 а.с. 73), яким до ПП "Ефект-Комплекс" за порушення підпункту 44.1 пункту 44.3 статті 44 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) за платежем "адміністративні штрафи та інші санкції (надходження коштів, контроль за справлянням яких закріплено за ГУ ДФС-рай)" у розмірі 510 грн.;

- № від 07.05.2018 (т. 1 а.с. 97), яким ПП "Ефект-Комплекс" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" на загальну суму 173751 грн. 25 коп., у тому числі: за податковими зобов`язаннями - на суму 98980 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 24745 грн.

Рішенням ДФС України від 19.07.2018 №23955/6/99-99-11-01-02-25 про результати розгляду скарги (вх. №41345/6 від 23.05.2018), податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області від 02.05.2018 № та від 07.05.2018 № - залишено без змін, а скаргу ПП "Ефект-Комплекс" - без задоволення (т. 1 а.с. 78-80).

Позивач не погодився з податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДФС у Полтавській області від 02.05.2018 №, від 07.05.2018 №, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи частково в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав до суду належних доказів реальності отримання будівельних робіт від ТОВ "Велхаус".

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.36 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з абзацом "а" п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 189.1 ст. 189 Податкового кодексу України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Відповідно до 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу);

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 44.1. ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.п.14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами

Згідно п. 1.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджено наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Відповідно до п. 2.1. вказаного Положення, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Пунктом 2.4 цього Положення передбачено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тобто, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому, оцінюватись при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 20.01.2016 у справі за позовом ПАТ «МТС Україна» до Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку;

- відсутність первинних документів обліку.

Презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного. У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку.

Сам факт наявності у позивача податкових та видаткових накладних, інших документів з посиланням на поставку товарів (отримання послуг), виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах.

Матеріалами справи встановлено, що на підтвердження доводів про реальність господарських операцій з ТОВ «Велхаус» позивачем до суду надано копію договору будівельного підряду №1412 від 14.12.2016, укладеного між ПП "Ефект-Комплекс" (замовник) та ТОВ "Велхаус" (підрядник) (т. 1 а.с. 141-143), за умовами якого підрядник зобов`язується на власний ризик на замовлення замовника виконати та здати в установлений строк будівельно-монтажні роботи на об`єктах замовника відповідно до технічного завдання, а замовник зобов`язується передати підряднику будівельний майданчик, прийняти закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3 цього договору місцезнаходження: вул. Параджанова, 3, с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області. Визначення типу будівельних робіт: загально-будівельні роботи. Склад, обсяги, об`єм, види, ціна та строки виконання робіт, а також умови та порядок фінансування визначаються: кошторисом (додаток № 1 до договору) та даним договором.

Згідно п. 2.1, 2.2 договору загальна ціна даного договору визначається кошторисом (додаток №1 до договору), який є невід`ємною частиною даного договору. Договірна ціна по цьому договору є твердою і становить 51480,00 грн., з неї сума ПДВ 20% становить 8580,00 грн.

Пунктом 2.4 договору встановлено, що замовник перераховує підряднику оплату у повному обсязі - протягом п`яти банківських днів після підписання сторонами актів виконаних робіт.

Відповідно до п. 4.2 договору термін виконання робіт становить 130 робочих днів.

Пунктами 5.1, 5.2 договору визначено, що передавання виконаних місячних етапів робіт підрядником та прийняття робіт замовником оформлюється актом, підписаним уповноваженим представником сторін. Розрахунок за виконані роботи проводиться помісячно згідно довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма №КБ-3) в порядку, встановленому п. 2.5 даного договору. Акт приймання виконаних за місяць робіт та довідку про вартість виконаних підрядних робіт (форма №КБ-3) готує підрядник і передає замовнику не пізніше 25 числа звітного місяця, а замовник протягом 3 робочих днів перевіряє достовірність акта в частині фактично виконаних робіт, їх відповідності показникам якості, і при відсутності явних чи прихованих недоліків підписує його в рамках цього ж строку або направляє мотивоване заперечення проти його підписання. Якщо замовник не надав мотивованих заперечень і не підписав акт на протязі 5 діб, роботи вважаються прийнятими і підлягають оплаті.

Відповідно до п. 6.1 договору технічне завдання затверджується замовником і надається підряднику до початку робіт.

Згідно п. 16.1 договору цей договір набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і є чинним до виконання сторонами обов`язків за цим договором.

Позивачем надано до суду копію додаткової угоди № 1 від 14.12.2016 (т. 1 а.с. 144), пунктом 1 якої внесено зміни до п. 5.1 договору будівельного підряду №1412 від 14.12.2016 та викладено в наступній редакції: "Передавання виконаних місячних етапів робіт підрядником і прийняття робіт замовником оформляється актом, підписаних уповноваженими представниками сторін. Розрахунок за виконані роботи проводиться щомісячно згідно виставленого акту наданих послуг".

Пунктом 2 додаткової угоди №1 від 14.12.2016 внесено зміни до п. 5.2 договору будівельного підряду №1412 від 14.12.2016 та викладено в наступній редакції: "Акт наданих послуг готує підрядник і передає замовнику за наслідками звітного місяця, а замовник протягом 3-х робочих днів перевіряє достовірність акту в частині фактично виконаних робіт їх відповідності показникам якості, і при відсутності явних чи прихованих недоліків підписує його в рамках цього ж строку або направляє мотивоване заперечення проти його підписання. Якщо замовник не надав мотивованих заперечень і не підписав акт на протязі 5 діб, роботи вважаються прийнятими і підлягають оплаті".

Позивачем надано до суду копію договору будівельного підряду №0512 від 05.12.2016, укладеного між ПП "Ефект-Комплекс" (замовник) та ТОВ "Велхаус" (підрядник) (т. 1 а.с. 97-99), за умовами якого підрядник зобов`язується на власний ризик на замовлення замовника виконати та здати в установлений строк будівельно-монтажні роботи на об`єктах замовника відповідно до технічного завдання, а замовник зобов`язується передати підряднику будівельний майданчик, прийняти закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3 цього договору місцезнаходження: вул. Параджанова, 3, с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області. Визначення типу будівельних робіт: загально-будівельні роботи. Склад, обсяги, об`єм, види, ціна та строки виконання робіт, а також умови та порядок фінансування визначаються: кошторисом (додаток № 1 до договору) та даним договором.

Згідно п. 2.1, 2.2 договору загальна ціна даного договору визначається кошторисом (додаток №1 до договору), який є невід`ємною частиною даного договору. Договірна ціна по цьому договору є твердою і становить 265500,00 грн., з неї сума ПДВ 20% становить 44250,00 грн.

Пунктом 2.4 договору встановлено, що замовник перераховує підряднику оплату у повному обсязі - протягом п`яти банківських днів після підписання сторонами актів виконаних робіт.

Відповідно до п. 4.2 договору термін виконання робіт становить 130 робочих днів.

Пунктами 5.1, 5.2 договору визначено, що передавання виконаних місячних етапів робіт підрядником та прийняття робіт замовником оформлюється актом, підписаним уповноваженим представником сторін. Розрахунок за виконані роботи проводиться помісячно згідно довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма №КБ-3) в порядку, встановленому п. 2.5 даного договору. Акт приймання виконаних за місяць робіт та довідку про вартість виконаних підрядних робіт (форма №КБ-3) готує підрядник і передає замовнику не пізніше 25 числа звітного місяця, а замовник протягом 3 робочих днів перевіряє достовірність акта в частині фактично виконаних робіт, їх відповідності показникам якості, і при відсутності явних чи прихованих недоліків підписує його в рамках цього ж строку або направляє мотивоване заперечення проти його підписання. Якщо замовник не надав мотивованих заперечень і не підписав акт на протязі 5 діб, роботи вважаються прийнятими і підлягають оплаті.

Відповідно до п. 6.1 договору технічне завдання затверджується замовником і надається підряднику до початку робіт.

Згідно п. 16.1 договору цей договір набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і є чинним до виконання сторонами обов`язків за цим договором.

Позивачем надано до суду копію додаткової угоди № 1 від 05.12.2016 (т. 1 а.с. 100), пунктом 1 якої внесено зміни до п. 5.1 договору будівельного підряду №0512 від 05.12.2016 та викладено в наступній редакції: "Передавання виконаних місячних етапів робіт підрядником і прийняття робіт замовником оформляється актом, підписаних уповноваженими представниками сторін. Розрахунок за виконані роботи проводиться щомісячно згідно виставленого акту наданих послуг".

Пунктом 2 додаткової угоди № 1 від 05.12.2016 внесено зміни до п. 5.2 договору будівельного підряду №0512 від 05.12.2016 та викладено в наступній редакції: "Акт наданих послуг готує підрядник і передає замовнику за наслідками звітного місяця, а замовник протягом 3-х робочих днів перевіряє достовірність акту в частині фактично виконаних робіт їх відповідності показникам якості, і при відсутності явних чи прихованих недоліків підписує його в рамках цього ж строку або направляє мотивоване заперечення проти його підписання. Якщо замовник не надав мотивованих заперечень і не підписав акт на протязі 5 діб, роботи вважаються прийнятими і підлягають оплаті".

Позивачем надано до суду копію договору будівельного підряду №512 від 05.12.2016, укладеного між ПП "Ефект-Комплекс" (замовник) та ТОВ "Велхаус" (підрядник) (т. 1 а.с. 125-127), за умовами якого підрядник зобов`язується на власний ризик на замовлення замовника виконати та здати в установлений строк роботи по влаштуванню покрівлі на об`єкті замовника відповідно до технічного завдання, а замовник зобов`язується передати підряднику будівельний майданчик, прийняти закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3 цього договору місцезнаходження: м. Нікополь, вул. І.Богуна, 2, супермаркет "Білла". Визначення типу будівельних робіт: влаштування покрівлі. Склад, обсяги, об`єм, види, ціна та строки виконання робіт, а також умови та порядок фінансування визначаються: кошторисом (додаток № 1 до договору) та даним договором.

Згідно п. 2.1, 2.2 договору загальна ціна даного договору визначається кошторисом (додаток №1 до договору), який є невід`ємною частиною даного договору. Договірна ціна по цьому договору є твердою і становить 244500,00 грн., з неї сума ПДВ 20% становить 40750,00 грн.

Пунктом 2.4 договору встановлено, що замовник перераховує підряднику оплату у повному обсязі - протягом п`яти банківських днів після підписання сторонами актів виконаних робіт.

Відповідно до п. 4.2 договору термін виконання робіт становить 120 робочих днів.

Пунктами 5.1, 5.2 договору визначено, що передавання виконаних місячних етапів робіт підрядником та прийняття робіт замовником оформлюється актом, підписаним уповноваженим представником сторін. Розрахунок за виконані роботи проводиться помісячно згідно довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма №КБ-3) в порядку, встановленому п. 2.5 даного договору. Акт приймання виконаних за місяць робіт та довідку про вартість виконаних підрядних робіт (форма №КБ-3) готує підрядник і передає замовнику не пізніше 25 числа звітного місяця, а замовник протягом 3 робочих днів перевіряє достовірність акта в частині фактично виконаних робіт, їх відповідності показникам якості, і при відсутності явних чи прихованих недоліків підписує його в рамках цього ж строку або направляє мотивоване заперечення проти його підписання. Якщо замовник не надав мотивованих заперечень і не підписав акт на протязі 5 діб, роботи вважаються прийнятими і підлягають оплаті.

Відповідно до п. 6.1 договору технічне завдання затверджується замовником і надається підряднику до початку робіт.

Згідно п. 16.1 договору цей договір набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і є чинним до виконання сторонами обов`язків за цим договором.

Позивачем надано до суду копію додаткової угоди № 1 від 05.12.2016 (т. 1 а.с. 100), пунктом 1 якої внесено зміни до п. 5.1 договору будівельного підряду №512 від 05.12.2016 та викладено в наступній редакції: "Передавання виконаних місячних етапів робіт підрядником і прийняття робіт замовником оформляється актом, підписаних уповноваженими представниками сторін. Розрахунок за виконані роботи проводиться щомісячно згідно виставленого акту наданих послуг".

Пунктом 2 додаткової угоди №1 від 05.12.2016 внесено зміни до п. 5.2 договору будівельного підряду №512 від 05.12.2016 та викладено в наступній редакції: "Акт наданих послуг готує підрядник і передає замовнику за наслідками звітного місяця, а замовник протягом 3-х робочих днів перевіряє достовірність акту в частині фактично виконаних робіт їх відповідності показникам якості, і при відсутності явних чи прихованих недоліків підписує його в рамках цього ж строку або направляє мотивоване заперечення проти його підписання. Якщо замовник не надав мотивованих заперечень і не підписав акт на протязі 5 діб, роботи вважаються прийнятими і підлягають оплаті".

Позивачем надано до суду копію договору будівельного підряду №812 від 08.12.2016, укладеного між ПП "Ефект-Комплекс" (замовник) та ТОВ "Велхаус" (підрядник) (т. 1 а.с. 82-84), за умовами якого підрядник зобов`язується на власний ризик на замовлення замовника виконати та здати в установлений строк будівельно-монтажні роботи на об`єктах замовника відповідно до технічного завдання, а замовник зобов`язується передати підряднику будівельний майданчик, прийняти закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3 цього договору місцезнаходження: м. Полтава, вул. Київське шосе 1-А. Визначення типу будівельних робіт: електротехнічні роботи. Склад, обсяги, об`єм, види, ціна та строки виконання робіт, а також умови та порядок фінансування визначаються: кошторисом (додаток № 1 до договору) та даним договором.

Згідно п. 2.1, 2.2 договору загальна ціна даного договору визначається кошторисом (додаток №1 до договору), який є невід`ємною частиною даного договору. Договірна ціна по цьому договору є твердою і становить 32400,00 грн., з неї сума ПДВ 20% становить 5400,00 грн.

Пунктом 2.4 договору встановлено, що замовник перераховує підряднику оплату у повному обсязі - протягом п`яти банківських днів після підписання сторонами актів виконаних робіт.

Відповідно до п. 4.2 договору термін виконання робіт становить 130 робочих днів.

Пунктами 5.1, 5.2 договору визначено, що передавання виконаних місячних етапів робіт підрядником та прийняття робіт замовником оформлюється актом, підписаним уповноваженим представником сторін. Розрахунок за виконані роботи проводиться помісячно згідно довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма №КБ-3) в порядку, встановленому п. 2.5 даного договору. Акт приймання виконаних за місяць робіт та довідку про вартість виконаних підрядних робіт (форма №КБ-3) готує підрядник і передає замовнику не пізніше 25 числа звітного місяця, а замовник протягом 3 робочих днів перевіряє достовірність акта в частині фактично виконаних робіт, їх відповідності показникам якості, і при відсутності явних чи прихованих недоліків підписує його в рамках цього ж строку або направляє мотивоване заперечення проти його підписання. Якщо замовник не надав мотивованих заперечень і не підписав акт на протязі 5 діб, роботи вважаються прийнятими і підлягають оплаті.

Відповідно до п. 6.1 договору технічне завдання затверджується замовником і надається підряднику до початку робіт.

Згідно п. 16.1 договору цей договір набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і є чинним до виконання сторонами обов`язків за цим договором.

Позивачем надано до суду копію додаткової угоди № 1 від 08.12.2016 (т. 1 а.с. 85), пунктом 1 якої внесено зміни до п. 5.1 договору будівельного підряду №812 від 08.12.2016 та викладено в наступній редакції: "Передавання виконаних місячних етапів робіт підрядником і прийняття робіт замовником оформляється актом, підписаних уповноваженими представниками сторін. Розрахунок за виконані роботи проводиться щомісячно згідно виставленого акту наданих послуг".

Пунктом 2 додаткової угоди №1 від 08.12.2016 внесено зміни до п. 5.2 договору будівельного підряду №812 від 08.12.2016 та викладено в наступній редакції: "Акт наданих послуг готує підрядник і передає замовнику за наслідками звітного місяця, а замовник протягом 3-х робочих днів перевіряє достовірність акту в частині фактично виконаних робіт їх відповідності показникам якості, і при відсутності явних чи прихованих недоліків підписує його в рамках цього ж строку або направляє мотивоване заперечення проти його підписання. Якщо замовник не надав мотивованих заперечень і не підписав акт на протязі 5 діб, роботи вважаються прийнятими і підлягають оплаті".

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ "Велхаус" виписано позивачу податкові накладні: №205 від 21.12.2016 на будівельні роботи на об`єкті замовника на суму ПДВ 5400 грн. (т. 1 а.с. 89), №39 від 10.12.2016 на загально-будівельні роботи на об`єкті замовника на суму ПДВ 44250 грн. (т. 1 а.с. 106), №38 від 10.12.2016 на влаштування покрівлі на об`єкті замовника на суму ПДВ 40750 грн. (т. 1 а.с. 132), №289 від 28.12.2016 на загально-будівельні роботи на об`єкті замовника на суму ПДВ 8580 грн. (т. 1 а.с. 150).

Сума ПДВ 98980 грн. включена позивачем до складу податкового кредиту грудня 2016 року, що підтверджується податковою звітністю позивача /том 1 а.с. 227-232/ та не заперечується позивачем.

На підтвердження виконання умов вказаних вище договорів будівельного підряду позивачем надано до контролюючого органу та до суду: копії технічних завдань (т. 1 а.с. 86, 102, 129, 145), копії кошторисів ( а.с. 87, 101, 130, 146), копії актів наданих послуг (т. 1 а.с. 88, 103, 131, 147), а також копії актів прийому-передачі будівельних матеріалів для виконання робіт (т. 1 а.с. 105, 149).

Порядок укладання та виконання договорів на будівельні та будівельно-монтажні роботи регулюються ЦК України, де встановлено, що (ст. 875) за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

В ст. 877 ЦК України встановлено, що підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Умовами всіх наведених вище договорів підряду передбачено, що склад, обсяги, об`єм, види, ціна та строки виконання робіт, а також умови та порядок фінансування визначаються: кошторисом (додаток № 1 до договору) та даним договором.

Однак, у наданому позивачем до суду копії кошторису, який є додатками до договору будівельного підряду №812 від 08.12.2016 (т. 1 а.с. 87), не визначено складу, обсягів, об`єму, видів виконання робіт.

Технічні завдання на виконання відповідних робіт, копії яких надано до суду, (т. 1 а.с. 86, 102, 129, 145) не підписані представником замовника, а оригінали технічних завдань, які надавалися до суду позивачем для огляду та були оглянуті судом у судовому засіданні, не відповідають тим, засвідчені копії яких додані позивачем до позовної заяви та містяться у матеріалах справи.

Таким чином, у порушення вимог пунктів 6.1 договорів надані до суду технічні завдання фактично не затверджені замовником.

За умовами договорів будівельного підряду забезпечення робіт матеріалами та матеріальними ресурсами покладається на замовника (п. 6.4).

Однак, позивачем не надано до суду доказів (актів приймання-передачі) передачі та приймання матеріалів та матеріальних ресурсів від ПП "Ефект-Комплекс" до ТОВ "Велхаус" за договорами будівельного підряду №812 від 08.12.2016 та №512 від 05.12.2016.

Актів будівельних робіт форми №КБ-2 та довідок про вартість будівельних робіт форми №КБ-3 до перевірки та до суду позивачем не надано з посиланням на умови додаткових угод до договорів будівельного підряду.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Однак, надані позивачем до суду копії актів наданих послуг у порушення вимог частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" не містять змісту та обсягу господарських операцій, з актів надання послуг неможливо встановити найменування виконаних робіт та витрати підрядника на вказані роботи: прямі (вартість матеріалів, виробів та конструкцій, заробітна плата, вартість експлуатації машин), загальновиробничі витрати, додаткові витрати, тощо.

На підтвердження факту оплати за виконані роботи позивачем надано до суду копії платіжних доручень №241 від 28.12.2016 (т. 1 а.с. 91), №83 від 14.12.2016 (т. 1 а.с. 108), №222 від 14.12.2016 (т. 1 а.с. 109), № 82 від 13.12.2016 (т. 1 а.с. 134).

Однак, у графах "призначення платежу" вказаних платіжних доручень зазначено рахунки, реквізити яких повністю не відповідають тим рахункам - фактурам, копії яких надано позивачем до суду (т. 2 а.с. 61-64).

Водночас, рахунки, реквізити яких зазначено позивачем у платіжних дорученнях, позивачем до суду не надано.

Також позивачем не надано до суду доказів надіслання та отримання ТОВ "Велхаус" листа ПП "Ефект-Комплекс" №30/12-16 від 30.12.2016 щодо зміни призначення платежів (т. 1 а.с. 165), а також погодження останнім змін щодо призначення платежу.

З акту здачі-приймання виконаних робіт від 30.12.2016 (т. 1 а.с. 96) не можливо встановити, які саме роботи та в якому об`ємі ПП "Ефект-Комплекс" передав за вказаним актом замовнику ТОВ "Укренергобезпека".

Також акти приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року(т. 1 а.с. 112-124), що підтверджують подальшу передачу робіт, які отримані за договором будівельного підряду №0512 від 05.12.2016 від ТОВ "Велхаус", до ТОВ "Полтавський ДБК" суперечать акту до договору будівельного підряду №0512, укладеного 05.12.2016 (т. 1 а.с. 97-99), за яким роботи були прийняті позивачем від ТОВ "Велхаус" лише у грудні 2016 року (т. 1 а.с. 103-104).

Крім того, позивачем надано до суду копії актів приймання виконаних будівельних робіт, які за змістом повністю аналогічні актам приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2016 року (т. 1 а.с. 112-124), проте датовані вже груднем 2016 року та складені за грудень 2016 року (т. 2 а.с. 37-45).

При цьому, найменування робіт та їх кількість у додатках до актів (т. 1 а.с. 104, 148) не відповідають найменуванню та кількості робіт, які вказані у актах приймання виконаних будівельних робіт, наданих позивачем як докази подальшого використання вказаних робіт у власній господарській діяльності (т. 1 а.с. 112-120, том 2 а.с. 37-45, том 1 а.с.155-158).

Крім того, згідно результатів опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТОВ "Велхаус" за звітний період декларування ПДВ - грудень 2016 року від 05.05.2017 №165/26-15-14-04-03 (т. 1 а.с. 199-203) інформація щодо трудових ресурсів ТОВ "Велхаус" відсутня, оскільки податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) до ДПІ у Печерському районі м. Києва за основним місцем реєстрації не подавалось, балансова вартість основних засобів відповідно до додатку АМ до рядку 06.4.27 додатку ІВ до рядка 06.4 податкової декларації з податку на прибуток - відсутня, що свідчить про відсутність у ТОВ "Велхаус" трудових ресурсів та основних засобів, необхідних для здійснення господарських операцій щодо виконання монтажно-будівельних, електротехнічних робіт.

Також, на запит контролюючого органу № 3 від 13.04.2018, який вручено представнику позивача 13.04.2018 (т. 1 а.с. 207) ПП "Ефект-Комплекс" надано відповідь листом від 16.04.2018 №16/04-18 (т. 1 а.с. 163, 208). Однак, не надано довідок вартості виконаних робіт форми №КБ-3, актів приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2, технічних завдань до договорів №0512 від 05.12.2016, №1412 від 14.12.2016, №812 від 08.12.2016, №512 від 05.12.2016, а також рахунків на оплату, зазначених в призначеннях платежів у платіжних дорученнях №83, №222 від 14.12.2016, №241 від 28.12.2016, № 82 від 13.12.2016, що підтверджується актом про ненадання документів в ході проведення перевірки №451/16-31-14-05/34825771 від 16.04.2018 (т. 1 а.с. 206).

Згідно зі ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши наявні в матеріалах справи первинні документи та оцінюючи подані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності у відповідності до ст.ст. 73-76 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів прийшла до висновку, що господарські операції позивача з ТОВ «Велхаус» не мали реального характеру з огляду на те, що недоліки наданих позивачем первинних документів в своїй сукупності дають підстави для висновку про те, що позивачем здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій і складено первинні документи всупереч норм частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у позивача правових підстав для включення суми податку на додану вартість в розмірі 98980 грн. до суми податкового кредиту позивача у грудні 2016 року, що у свою чергу свідчить про правильність висновків контролюючого про завищення позивачем суми податкового кредиту та відповідно заниження грошових зобов`язань з податку на додану вартість за грудень 2016 року на суму 98980 грн.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обґрунтованість заявлених позовних вимог, натомість судовим розглядом підтверджено правомірність рішення суб`єкта владних повноважень.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність доводів, якими мотивовано судове рішення, зводяться до переоцінки належним чином проаналізованих судом першої інстанції доказів та не дають підстав вважати висновки суду помилковими, а застосування норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ

Враховуючи викладене, колегія суддів вказує, що судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 по справі № 440/3483/18 відсутні.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Ефект-комплекс" залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 року по справі № 440/3483/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Калитка
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 11.07.2019 року