Справа № 160/4942/19
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 липня 2019 року Справа №160/4942/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ільков В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області № від 10.04.2019 року.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 30.05.2019 року вказана справа була розподілена судді Ількову В.В.

Ухвалою суду від 01.07.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, залишено без руху, на підставі ст.ст.161, 169, 171 КАС України та зобов`язано позивача у п`ятиденний строк, який обчислюється з дня отримання даної ухвали, усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 768,40 гривень; уточненої позовної заяви, у відповідності до кількості учасників справи, з викладенням позовних вимог відповідно до ст.ст.5, 160, 245 Кодексу адміністративного кодексу України (із визначенням вірної дати оскаржуваного рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області); доданих до примірників позовної заяви документів та інших доказів, що додаються до позовної заяви засвідчених належним чином (підписом та датою засвідчення таких копій) у відповідності до кількості учасників справи; відповідно до п.8 ч.5 ст.160 КАС України зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів по справі.

03.07.2019 року, на виконання вимог ухвали суду від 01.07.2019 року, позивач подав до канцелярії суду заяву на усунення недоліків позовної заяви, до якої було додано, уточнену позовну заяву, у відповідності до кількості учасників справи, з викладенням позовних вимог відповідно до ст.ст.5, 160, 245 Кодексу адміністративного кодексу України (із визначенням вірної дати оскаржуваного рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області), також додано доданих до примірників позовної заяви документів та інших доказів, що додаються до позовної заяви засвідчених належним чином, у відповідності до кількості учасників справи, а також зазначено відповідно до п.8 ч.5 ст.160 КАС України щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів по справі.

Отже, позивачем не в повному обсязі були усунуті недоліки позовної заяви, а саме останнім не додано докази сплати судового збору за цим позовом у розмірі 768,40 гривень.

При цьому, позивач надала до суду, разом із заявою про усунення недоліків, клопотання про звільнення її від сплати судового збору, та як доказ тяжкого майнового стану надала довідку з Криворізького міського центру зайнятості № 32/6 від 27.06.2019 року, в якій зазначено про те, що позивач зареєстрована як безробітна в Криворізькому міському центрі зайнятості станом на 27.06.2019 року. Статус безробітної надано з 20.06.2019 року.

При цьому, суд зазначає про те, що з позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, звернулася - 30.05.2019 року, згідно штемпеля вхідної кореспонденції суду, а безробітною остання стала з 20.06.2019 року, згідно наданої довідки від 27.06.2019 року.

Розглянувши подане клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору по справі № 160/4942/19, слід зазначити про таке.

Так, за приписами ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення позивача сплати судового збору за подання вищевказаного адміністративного позову, суд з урахуванням правових позицій, викладених у постанові Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 23.01.2015 року №2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011року №3674-VІ "Про судовий збір", а також у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 року №2 виходить із того, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Так, позивачем на підтвердження скрутного майнового стану та неможливість сплати судового збору на момент подання цього адміністративного позову надано, зокрема, довідку з Криворізького міського центру зайнятості № 32/6 від 27.06.2019 року, в якій зазначено про те, що позивач зареєстрована як безробітна в Криворізькому міському центрі зайнятості станом на 27.06.2019 року. Статус безробітної надано з 20.06.2019 року.

Проте, доказів скрутного матеріального становища за період з травня 2018 року по квітень 2019 року (тобто за попередній календарний рік перед зверненням до суду з позовом) позивачем до суду надано не було.

Отже, доказів на підтвердження того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, позивачем до суду надано не було.

Проаналізувавши надану довідку та матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що вказані обставини не позбавляють позивача можливості сплатити судовий збір у розмірі 768,40 грн. у спосіб, визначений Законом України "Про судовий збір" та не є достатніми доказами на підтвердження скрутного матеріального становища позивача, а, відповідно, і не є достатніми підставами для звільнення позивача від сплати судового збору за подання цього адміністративного позову до суду з урахуванням вимог ст.8 Закону України "Про судовий збір" та ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищенаведене, у адміністративного суду відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання цього адміністративного позову, а тому у задоволенні клопотання позивача про звільнення її від сплати судового збору слід відмовити.

Приписами статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

З метою забезпечення доступу до правосуддя та надання можливості позивачу усунути недоліки позовної заяви, суд вважає за можливе продовжити ОСОБА_1 процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись статтями 121, 160, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у адміністративній справі № 160/4942/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали суду.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом надання до суду:

- оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 768,40 гривень або докази підтвердження скрутного матеріального становища позивача за період з травня 2018 року по квітень 2019 року (тобто за попередній календарний рік перед зверненням до суду з позовом).

Копію ухвали про продовження процесуального строку невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ).

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В Ільков