Справа № 362/3514/18
Суддя: Лебідь-Гавенко Г. М.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 362/3514/18
Провадження 2-а/362/20/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" липня 2019 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участі секретаря Шевченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування технічними засобами в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України в м. Василькові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Р3 ОДД 3 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП Кувішина Олега Івановича про оскарження постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову БР №530879 від 02.06.2018 року по справі про адміністративне правопорушення та стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень та закрити провадження по страві про адміністративне правопорушення.

Вказуючи на те, щопостановою поліцейського батальйону № 3 УПП в Львівській області ДПП капрала поліції Кувішина О.І. серії ВР №273120 від 28.06.2018 року по справі про адміністративне правопорушення від 28.06.2018 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. В постанові зазначено, що 28.06.2018 року о 05 годині 20 хвилин на а/д Західний об`їзд м. Львова водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volvo TM 12», державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «NООТЕВООМ ЕURО», державний номерний знак НОМЕР_2 шириною 3,4 м, що перевищує допустиму 2,6 м чим порушив п. 22.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП. На місці зупинки водієм ОСОБА_1 працівникам поліції надано «Дозвіл» №03 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який дійсний з 27.06.2018 року по 10.07.2018 року. Даний дозвіл затверджений Начальником управління моніторингу та аналітичного забезпечення ДПП, а видав даний «Дозвіл» ДПП відділ безпеки дорожнього руху управління моніторингу та аналітичного забезпечення. В даному «Дозволі» дозволено автомобілю «Volvo TM 12», державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «NООТЕВООМ ЕURО», державний номерний знак НОМЕР_2 рухатись по вказаному маршруту маючи габаритну ширину 3,40 м. працівники поліції відмовились розглядати даний документ.

На його думку, при розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях ОСОБА_1 є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Таким чином вважає постанову поліцейського незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити (а.с. 27).

Відповідач або його представник в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином (а.с. 28) в порядку ст. 162 КАС України не було подано відзив на позовну заяву.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 205 КАС України).

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Судом встановлено, що постановою поліцейського батальйону № 3 УПП в Львівській області ДПП капрала поліції Кувішина О.І. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ВР №273120 від 28.06.2018 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень, оскільки 28.06.2018 року о 05 годині 20 хвилин на а/д Західний об`їзд м. Львова водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volvo TM 12», державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «NООТЕВООМ ЕURО», державний номерний знак НОМЕР_2 шириною 3,4 м, що перевищує допустиму 2,6 м чим порушив п. 22.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 132- 1 КУпАП (а.с.3).

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено заборону руху транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами.

У пункті 1.10 Правил дорожнього руху надано визначення термінів, що вживаються у ньому. Розкрито і зміст терміну "габаритно-ваговий контроль" - це перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

За п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити:найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно вимог до притягнення до адміністративної відповідальності, доказування наявності підстав для притягнення до відповідальності, а також наявність складу адміністративного правопорушення покладається на посадову особу. Саме суб`єкт владних повноважень (відповідач) зобов`язаний довести, що він діяв законно, правомірно, в межах своїх повноважень, у спосіб, встановлений законом, з дотриманням процедури і з забезпеченням прав особи, якої стосуються вчинювані дії чи прийняті рішення, обґрунтовано, об`єктивно. Також саме відповідач в даній справі повинен надати суду докази на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, довести законність оскаржуваної позивачем постанови, її обґрунтованість, наявність події і складу адміністративного правопорушення в діях позивача. Відповідач і третя особа не надали доказів на підтвердження вчинення позивачем порушення ПДРУ і відповідно події та складу адміністративного порушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП.

Враховуючи, що в даній справі відповідач не надав ніяких доказів, передбачених в КАСУ і в ст.251 КУпАП, не подав відзиву, тобто фактично не оспорив позову, а також виходячи з того, що в наданій суду постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності так само не зазначено про будь-які докази, то відсутня достатня інформація для висновку про наявність в діях позивача порушення конкретної норми ПДРУ і відповідного складу адміністративного правопорушення, передбаченого зазначеною у постанові конкретною нормою КУпАП.

Доводи позивача не спростовані, судом приймаються до уваги як такі, що вказують на правомірність його дій. У такому разі вказані позивачем обставини підлягали перевірці і закріпленню доказами, чого відповідач не зробив.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав, а тому позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтею 62 Конституції України,статтею 132-1, статтями 280, 283, 284, 293 КУпАП, статтями 2, 6, 19, 77, 78, 159, 242-246, 250, 286, 293, 295 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Р3 ОДД 3 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП Кувішина Олега Івановича про оскарження постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВР №273120 від 28.06.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень скасувати та провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко