Справа № 462/1518/19
Суддя: Гедз Б. М.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 462/1518/19
Провадження № 2-а/462/94/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Гедз Б.М.

з участю секретаря Рущак Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про визнання неправомірними дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії інспектора УПП у Львівській області Павшика М.В., скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №805246 від 20.12.2018 року та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Позов обґрунтовує тим, що відносно нього 20.12.2018 року відносно нього було винесено постанову серія ЕАВ №805246, якою його притягнуто до відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. Відповідно до змісту постанови, він 20.12.2018 року о 13.40 год. керуючи транспортним засобом марки «Seat Cordoba», д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Стрийській, 107 у місті Львові, проїхав на вимкнений сигнал додаткової секції світлофора, що вказує поворот ліворуч, чим порушив п. 8.7.3 «з» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає дану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки правил дорожнього руху не порушував, а твердження інспектора безпідставні та не підтверджені жодним доказом. Крім того, зазначає, що відповідач позбавив його можливості у повному обсязі скористатися правами передбаченими ст. 268 КУпАП, не надав доказів вчинення адміністративного правопорушення та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи. Крім того, просить поновити строк для звернення до суду, оскільки такий пропустив з поважних причин.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 02.04.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників процесу, про що повідомлено сторони.

03.05.2019 року від відповідача поступив відзив на позовну заяву, у якому просить залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Від позивача поступила заява, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, крім того, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Разом з тим, в силу вимог ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Згідно зі ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З постанови серії ЕАВ №805246 від 20.12.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн., за те, що він

Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1, 20.12.2018 року о 13 год. 40 хв. керуючи транспортним засобом Seat Cordoba, д.н.з. НОМЕР_2 , по вулиці Стрийській, 107 у місті Львові, проїхав на вимкнений сигнал додаткової секції світлофора, що вказує поворот ліворуч, чим порушив п. 8.7.3 «з» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі ПДР України).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з підпунктом «з» пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху встановлено, що вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

У відповідності до ч.2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

За змістом положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем на підтвердження тієї обставини, що позивач порушив вимоги п. 8.7.3 «з» ПДР України не надано.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», оскільки відомості, зазначені в постанові, не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Крім того, за правилами ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити в тому числі відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Таких відомостей оскаржувана постанова не містить, що в сукупності, характеризує її як незаконну та вказує на обґрунтованість позовних вимог.

Тому, оскаржувана постанова як така, що винесена з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права не може залишатись в силі та підлягає скасуванню, а позов відповідно, задоволенню, оскільки в діях позивача відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За правилами п. 3 п. 3 ст. 286 КУпАП, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, суд вважає безпідставними позовні вимоги позивача в частині визнання протиправними дій інспектора поліції щодо винесення оскаржуваної постанови, оскільки за правилами ст. 222 КУпАП, працівник поліції повноважний розглядати справи про адміністративне правопорушення в сфері порушень правил дорожнього руху та в кінцевому, виносити відповідну постанову, яка може бути лише оскаржена.

Щодо поновлення строку звернення до суду суд виходив з наступного.

Так, оскаржувана постанова була винесена 20.12.2018 року, позивач вперше звернувся до суду з позовом про її скасування 29.12.2018 року (справа №462/67/19), тобто у встановлений законом строк.

21.01.2019 року Залізничним районним судом м. Львова у вказаній справі ухвалено рішення про задоволення позову, однак таке було скасоване постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, копію вказаної постанови позивач отримав 06.03.2019 року і до суду з даним позовом звернувся 07.03.2019 року, тому суд приходить до висновку, що позивач з поважних причин пропустив строк звернення до суду, а відтак такий слід поновити.

Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 20, 44, 47, 77, 241, 243-246, 271, 286 КАС України, ст. ст. 9, 17, 18, 33, 122, 247, 268, 283, 286 КУпАП, суд, -

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду.

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про визнання неправомірними дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову серія ЕАВ № 805246 від 20.12.2018 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 11 липня 2019 року.

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз