Справа № 120/1362/19-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 липня 2019 р. Справа № 120/1362/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Шаповалової Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука В.В.,

представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Вербицької Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_2 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії з урахування періодів роботи з 04.09.1986 року по 17.02.1992 рік та з 04.05.1992 року по 18.04.1995 рік в КСРС и МУ «Кировоградкоммунэкология» (в подальшому АТЗТ «Кіровоградекологія») при призначенні пенсії;

- зобов`язати управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з 04.02.2018 року, з урахуванням періодів роботи з 04.09.1986 року по 17.02.1992 рік та з 04.05.1992 року по 18.04.1995 рік в КСРС и МУ «Кировоградкоммунэкология» (в подальшому АТЗТ «Кіровоградекологія»);

- стягнути на його користь сплачений при звернені до суду судовий збір у розмірі 768, 40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що з 04.02.2018 року він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України місті Вінниці та отримує пенсію за віком. Проте відповідачем при призначенні пенсії до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності з 04.09.1986 - 17.02.1992 роки та з 04.05.1992-18.04.1995 роки, оскільки в записах трудової книжки не зазначено прізвище уповноваженої особи, яка засвідчила ці підписи печаткою та підписом.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

25.04.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 17.05.2019 року, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

20.05.2019 року представником відповідача подано відзив на адміністративний позов. У відзиві зазначено, що відповідач заперечує проти позовних вимог та вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Позивачу не були враховані періоди роботи з 04.09.1986 - 17.02.1992 роки та з 04.05.1992-18.04.1995 роки в КСРС и МУ «Кировоградкоммунэкология» (в подальшому АТЗТ «Кіровоградекологія») у зв`язку з тим, що записи в трудову книжку про зазначені періоди роботи внесені з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110, оскільки не зазначено прізвище уповноваженої особи, яка засвідчила ці записи печаткою та підписом.

Відповідачем неодноразово направлялися запити до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з проханням посприяти в витребуванні довідок для підтвердження даних періодів роботи позивача.

Відповідачем отримано відповідь Виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького, а також відповідь з Державного архіву Кіровоградської області про те, що документи Кіровоградського СМНУ (ЗАТ «Кіровоградекологія») на зберігання до архівного відділу Міської ради міста Кропивницького та до Державного архіву Кіровоградської області не надходили.

Відповідачем також направлялися відповідні запити до директора акціонерного товариства закритого типу «Кіровоградекологія», проте відповідь до Управління не надійшла.

За таких обставин, відповідач вважає, що діяв правомірно та у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала та просила адміністративний позов задовольнити, надавши пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви. Крім того, на запитання суду уточнила зміст позовної вимоги про визнання протиправними дій щодо відмови у здійсненні перерахунку. Так, представник позивача зазначила, що має на увазі дії відповідача щодо неврахування спірних періодів стажу при призначенні пенсії, а не відмову у її перерахунку.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог та просила відмовити у задоволенні адміністративного позову, з підстав вказаних у відзиві на адміністративний позов.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та оцінивши інші докази, матеріали пенсійної справи, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги слід задовольнити з огляду на таке.

Встановлено, що з 04.02.2018 року позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України місті Вінниці та отримує пенсію за віком.

Проте відповідачем при призначенні пенсії до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності з 04.09.1986 - 17.02.1992 роки та з 04.05.1992-18.04.1995 роки, в КСРС и МУ «Кировоградкоммунэкология» (в подальшому АТЗТ «Кіровоградекологія») у зв`язку з тим, що записи в трудову книжку про зазначені періоди роботи внесені з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 № 58, оскільки не зазначено прізвище уповноваженої особи, яка засвідчила ці записи печаткою та підписом.

18.07.2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про зарахування страхового стажу при призначення пенсії. Однак, зазначеної заяви матеріали пенсійної справи, досліджені судом, не містять.

Листом від 20.08.2018 року 165/Б-2 відповідач повідомив позивача про направлення пенсійної справи для перевірки в порядку контролю в головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (щодо можливості зарахування даного періоду страхового стажу), але про результати його так і не повідомлено.

27.02.2019 року позивач повторно звернувся до відповідача з заявою щодо зарахування страхового стажу з проханням надати копії документів розрахованого трудового стажу.

Листом від 13.03.2019 № 41 Б/2 управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці повідомило позивача про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу період роботи з 04.09.1986 року по 17.02.1992 рік; з 04.05.1992 року по 18.04.1995 рік в КСРС и МУ «Кировоградкоммунзкология». Також відповідач зазначив, що неодноразово направляв запити щодо підтвердження спірного періоду стажу, на які надійшла відповідь, що на зберігання до архівного відділу Міської ради міста Кропивницького документи не надходили, також відповідні запити направлено на адресу «Кіровоградекологія».

З досліджених судом матеріалів пенсійної справи вбачається, що позивач звертався із заявами до відповідача 10.01. 2018 року, 23.05.2018 щодо направлення запитів для підтвердження стажу роботи за спірний період (а.с.57, 59).

Відповідач 15.01.2018 року та 22.05.2018 року направляв відповідні запити до Головного управління пенсійного фонду в Кіровоградській області (а.с.58, 60), а також 18.09.2018 року та 18.03.2019 року запити в Акціонерне товариство закритого типу «Кіровоградекологія» (а.с.52,61).

Разом з тим, відповідачем отримано відповідь Головного управління пенсійного фонду в Кіровоградській області, з посиланням на відповіді Виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького, а також відповідь з Державного архіву Кіровоградської області про те, що документи Кіровоградського СМНУ (ЗАТ «Кіровоградекологія») на зберігання до архівного відділу Міської ради міста Кропивницького та до Державного архіву Кіровоградської області не надходили (а.с.55,56).

Позивач вважає дії відповідача щодо не зарахування йому стажу протиправними, оскільки в трудовій книжці містяться записи про його діяльність у спірний період і працівник не може відповідати за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).

Згідно ст.26 Закон №1058 із змінами право на пенсію за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 25 років у період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року.

Згідно ст. 1 Закону №1058 пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із ч.2 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (надалі - Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. № 301 ( 301-93-п ) «Про трудові книжки працівників», та прийнятою відповідно до зазначеної постанови Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 № 58 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110.

Відповідно до п.п.1.1 Інструкції №110 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про

виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться (п.2.2 Інструкції).

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Відповідно до п.2.4. Інструкції №110 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

П.2.27 визначено, що запис про звільнення у трудовій книжці працівника

провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номерзапису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Відповідно до п.4.1 Інструкції у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

П.4 Постанови Кабінету міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 року № 301 передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

В судовому засіданні досліджено завірену належним чином відділом кадрів підприємства, де працює позивач, копію трудової книжки ОСОБА_2 ..

Відповідно до записів трудової книжки № НОМЕР_1 ОСОБА_2 працював з 04.09.1986 року по 17.02.1992 рік в Кіровоградському СМНУ, яке 29.03.1990 року було перейменоване в КСРС и МУ «Кировоградкоммунекология», з 04.05.1992 року по 18.04.1995 рік - у КСРС и МУ «Кировоградкоммунзкология», яке в 1993 році перейменоване в акціонерне товариство закритого типу «Кировоградекология» (а.с.18 на звороті, 19, 19 на звороті).

Запис №17 про звільнення позивача 17.02.1992 року та запис № 20 про звільнення позивача 18.04.1995 завірені печатками підприємства та підписом уповноваженої особи.

Суд звертає увагу, що положеннями зазначених у рішенні нормативних актів, які регулюють порядок ведення трудових книжок не встановлено прямої вимоги про зазначення прізвища уповноваженої особи. Відповідачем в судовому засіданні такої норми також не вказано.

Абз.3 п..2.4 та п.4.1 Інструкції №110 визначено лише, що записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Отже, суд вважає, що трудовою книжкою позивача підтверджено періоди роботи ОСОБА_2 у КСРС и МУ «Кировоградкоммунэкология» (в подальшому АТЗТ "Кіровоградекологія") в періоди з 04.09.1986 року по 17.02.1992 рік, та з 04.05.1992 року по 18.04.1995 рік, оскільки записи завірені печаткою та підписом.

При цьому, суд звертає увагу на те, що працівник не може відповідати за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо даних періодів роботи відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги відповідачем.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) в якій зазначено, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Суд вважає, що не зарахування відповідачем до страхового стажу роботи позивача його роботу у КСРС и МУ «Кировоградкоммунэкология» (в подальшому АТЗТ "Кіровоградекологія") з підстав, що не зазначено прізвище уповноваженої особи, яка засвідчила ці записи печаткою та підписом є безпідставними.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протипраними дії управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці щодо відмови в зарахуванні періодів роботи з 04.09.1986 року по 17.02.1992 рік та з 04.05.1992 року по 18.04.1995 рік в КСРС и МУ "Кировоградкоммунэкология"(в подальшому АТЗТ "Кіровоградекологія") при призначенні пенсії ОСОБА_2 .

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 04.02.2018 року, з урахуванням періодів роботи з 04.09.1986 року по 17.02.1992 рік та з 04.05.1992 року по 18.04.1995 рік в КСРС и МУ "Кировоградкоммунэкология" (в подальшому АТЗТ "Кіровоградекологія").

Стягнути на користь ОСОБА_2 сплачений при звернені до суду судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

позивач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1

відповідач: управління Пенсійного фонду України місті Вінниці (, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21003)

Повне судове рішення складено та підписано суддею 09.07.2019.

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна