Справа № 200/3196/19-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 р. Справа№200/3196/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Христофорова А.Б.,

за участю секретаря Дідевича І.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмово провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління пенсійного фону України Донецької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління пенсійного фону України Донецької області в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо нездійснення позивачеві перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2018 року, на підставі довідки апеляційного суду Луганської області № 977/2018 від 09 серпня 2018 року;

- зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області провести позивачеві перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відставці з 01 січня 2018 року, в розмірі 90% від суддівської винагороди, відповідно до довідки № 977 від 09 серпня 2018 року та виплатити заборгованість, що утворилась за період з 01 січня 2018 року по день виконання рішення;

- визнати протиправною бездіяльність Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати позивачеві щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за період з 01 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року;

- зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити позивачеві заборгованість з виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2019 року по 30 січня 2019 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 23.03.2017 року позивач перебуває на обліку в Слов`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. 09 серпня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018 року, відповідно до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області 09 серпня 2018 року, однак, перерахунок з 01.01.2018 року відповідачем проведений не був, а щомісячне довічне грошове утримання у новому розмірі позивачу було сплачено лише з 01 вересня 2018 року. 22 грудня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з 04 грудня 2018 року, відповідно до довідки ТУ ДСА в Донецькій області від 22 грудня 2018 року, однак перерахунок з грудня 2018 року відповідачем також проведений не був, а щомісячне довічне грошове утримання у новому розмірі позивачу нараховане з 01 січня 2019 року. 11 січня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з 01 січня 2019 року, згідно із довідкою ТУ ДСА в Донецькій області від 11 січня 2019 року, однак перерахунок з 01 січня 2019 року відповідачем також проведений не був, а щомісячне довічне грошове утримання у новому розмірі позивачу нараховане з 01 лютого 2019 року.

В своєму листі від 01.02.2019 року за № 51/л-17-01-04, відповідач повідомив, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачу здійснений з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, на підставі положень п. 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, відповідно до яких, перерахунок довічного грошового утримання проводиться саме з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, а також з урахуванням положень ст. 58 Конституції України, щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Вважає, що оскільки зміна розміру складових суддівської винагороди судді сталася з 01.01.2018 р., 04.12.2018 року, та з 01.01.2019 року, то саме з цієї дати повинен бути проведений перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання, а посилання відповідача на ст.58 Конституції України, як на підставу відмови у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2018 року є помилковими, оскільки як зазначено в п.2 Рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999 р., в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультра активна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). В п. 3 зазначеного рішення, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої ст. 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадку, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб. Оскільки Законодавець, приймаючи зміни до Закону застосував ретроактивну форму-акт поширює свою дію на нові і старі правовідносини, що виникли до і після набрання чинності, тобто закон поширюється на всі нові факти не лише «уперед» але й «назад», то відповідно і перерахунок щомісячного довічного грошового утримання повинен бути проведений з 01.01.2018 р.

Вважає, що бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді з 01.01.2018 р., а також не нарахуванні та невиплаті грошового утримання за період з 01.12.2018 р. по 31.12.2018 р. з урахуванням довідки № 04-1146 від 22.12.2018 року, та за період з 01.01.2019 року по 30.01.2019 року згідно із довідкою № 04-130 від 11.01.2019 року є протиправною, та у розумінні "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" та за практикою Європейського Суду з прав людини, становить втручання у право позивача на мирне володіння майном і таке втручання не було законним, що стало підставою звернення його до суду за захистом своїх конституційних прав.

Ухвалою суду від 20 березня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

20 травня 2019 року ухвалою суду розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, строк проведення підготовчого засідання продовжений, підготовче засідання у cправі призначене на 04 червня 2019 року.

Ухвалою суду від 04 червня 2019 року підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті на 25 червня 2019 року.

25 червня 2019 року, у зв`язку із тим, що станом на час розгляду справи по суті відповідачем не були представлені витребувані судом матеріали пенсійної справи позивача, і, відповідно, неможливістю завершення розгляду справи по суті, суд своєю ухвалою відклав судове засідання в межах встановленого Кодексом адміністративного судочинства України строку, до 04 липня 2019 року.

Ухвалою суду від 04 липня 2019 року уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до Слов`янського ОУ ПФУ Донецької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, повернуто заявникові.

04 червня 2019 року позивачем до суду подано заяву в якій він просить суд врахувати під час ухвалення рішення, що заборгованість на теперішній час погашена частково - до листопада 2018 року.

В своєму відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що позивачем надано до управління заяви встановленого зразка на проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці у зв`язку із збільшенням з 01.01.2018р. суддівської винагороди, яка враховується при призначенні чи перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці згідно довідки від 09.08.2018 року № 977/2018.

Відповідно до Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» (далі - Закон 2415) внесено зміни зокрема, до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Зазначеними змінами передбачено, що до внесення змін до Законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини, вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року.

Листом Пенсійного фонду України від 19.02.2019 р. до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області для врахування в роботі надісланий лист Міністерства соціальної політики України від 04.02.2019 року № 2230/1/2-19/54, яким відкликано лист Міністерства соціальної політики України від 23.08.2018р. №32/0/196-18, та повідомлено про необхідність провести з 01.01.2018р. перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, яким надано довідки про суддівську винагороду станом на 01.01.2018р., із посадового окладу суддів, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1762,00грн.

Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області позивачу провело перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та виплатило щомісячне грошове утримання судді у відставці з: 01.01.2018 року, з 01.01.2019 року, та з 01.02.2019 року.

Отже, відповідач вважає, що на час розгляду справи відсутні будь - які підстави для задоволення позовних вимог позивача у зв`язку із перерахунком щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, у зв`язку із чим, у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

У судове засідання позивач не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява про проведення розгляду справи без його участі (а.с. 52-54).

Представник відповідача Землянська Д.Н., яка діє на підставі довіреності від 04 січня 2019 року №192/07 (а.с.32), у судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача (а.с. 56).

Керуючись положеннями ч. 9 ст. 205 КАС України, за якими, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд приходить до висновку про можливість провести розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що позивач ОСОБА_1 з 23.03.2017 року перебуває на обліку в Слов`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

09 серпня 2018 року позивач звернувся до Слов`янського ОУ ПФУ Донецької області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 09 серпня 2018 року №04-977 (а.с. 18 ).

Згідно із довідкою ТУ ДСА України в Донецькій області від 09 серпня 2018 року №04-977, станом на 01 січня 2018 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає - 28192,00 грн., в тому числі посадовий оклад - 17620,00 грн., доплата за вислугу років 60% - 10572,00 грн. (а.с. 13).

22 грудня 2018 року позивач звернувся до Слов`янського ОУ ПФУ Донецької області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 22 грудня 2018 року №04-1146.

Згідно із довідкою ТУ ДСА України в Донецькій області від 22 грудня 2018 року №04-1146, станом на 04 грудня 2018 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає - 42288,00 грн., в тому числі посадовий оклад - 26430,00 грн., доплата за вислугу років 60% - 15858,00 грн. (а.с. 14).

11 січня 2019рокупозивач звернувся до Слов`янського ОУ ПФУ Донецької області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 11 січня 2019 року №04-130 (а.с. 19).

Згідно із довідкою ТУ ДСА України в Донецькій області від 11 січня 2019 року №04-130, станом на 01 січня 2019 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає - 46104,00грн., в тому числі посадовий оклад - 28815,00грн., доплата за вислугу років 60% - 17289,00 грн. (а.с. 12).

Листом відповідача від 01.02.2019 року №51/Л-17-01-04 за зверненням позивача від 18.01.2019 року повідомлено про те, що у вересні 2018 року, згідно із наданою позивачем заявою, проведений перерахунок довічного грошового утримання з 01.08.2018 року, та його розмір до виплати з 01 серпня 2018 року, з урахуванням аліментів 1200,00грн., та поштового збору 36,00 грн. склав - 24136,80 грн.

Борг по перерахунку за серпень і вересень 2018 року в сумі 4665,60 грн. виплачено у жовтні 2018 року.

У січні 2019 року згідно із наданою позивачем заявою, проведений перерахунок довічного грошового утримання з 01.01.2019 року, та його розмір до виплати з 01.01.2019 року, з урахуванням аліментів 1200,00грн., та поштового збору 36,00 грн. склав - 36823,20 грн.

Доплата по перерахунку за січень 2019 року в сумі 12686,40 грн. буде виплачена у лютому 2019 року.

Зазначено, що провести перерахунок довічного грошового утримання з 01.01.2018 року немає законних підстав оскільки Закон 2415 набрав чинності з 22.07.2018 року, та немає зворотної дії в часі. Також зазначено про те, що відповідно до положень п. 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, перерахунок довічного грошового утримання проводиться саме з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Листом відповідача від 07.02.2019 року №51/Л-17-01-04, в доповнення до листа від 01.02.2019 року №51/Л-17-01-04, повідомлено про те, що перерахунок довічного грошового утримання за заявою позивача від 11 січня 2019 року, проведений з 01.02.2019 року,та його розмір до виплати з 01.02.2019 року, з урахуванням аліментів 1200,00грн., та поштового збору 36,00 грн. склав - 40257,60 грн. Зазначено, що довічне грошове утримання у новому розмірі і доплату по перерахунку за лютий 2019 року в сумі 3434,40 грн. позивач отримає у березні 2019 року (а.с. 17).

У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що позивачу проведений перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці та виплачено щомісячне грошове утримання судді у відставці з: 01.01.2018 року, з 01.01.2019 року, та з 01.02.2019 року (а.с. 31).

04 червня 2019 року позивачем до суду подано заяву в якій він просить суд врахувати під час ухвалення рішення, що заборгованість на теперішній час погашена частково - до листопада 2018 року (а.с. 54).

Згідно із довідкою Слов`янського ОУ ПФУ Донецької області від 29 травня 2019 року № 13610, позивачем отримано довічне утримання суддів:

січень 2018 року - 22333,35 грн.;

лютий 2018 року - 22333,35 грн.;

березень - листопад 2018 року по - 24172,80 грн./міс;

грудень 2018 року - 24172,80 грн.;

січень 2019 року - 36859,20 грн.;

лютий 2019 року - 40293,60 грн. (а.с. 59).

Згідно із представленою позивачем випискою по надходженням по картці/рахунку НОМЕР_1 і додатковим рахункам договору за період з 01 січня 2018 року по 20 травня 2019 року, фактично на картковий рахунок позивача була перерахована пенсія:

в грудні 2018 року - 24136,80 грн.;

в січні 2019 року - 24136,80 грн. (а.с. 45-47).

Надаючи правову оцінку виниклим правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Умови та порядок пенсійного забезпечення суддів на час виходу позивача у відставку врегульовувалися Законом України "Про судоустрій та статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI.

Статтею 138 цього закону, яка була чинною під час виходу позивача у відставку визначалося, що судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу" (3723-12) або, за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання. Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Законом України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, Закон України "Про судоустрій та статус суддів" викладено в новій редакції. Питання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці визначенні статтею 141 нової редакції Закону.

Із врахуванням рішення Конституційного суду України від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016 застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, тобто у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: "Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".

Починаючи з 30.09.2016 "Про судоустрій і статус суддів" Закон України від 07 липня 2010 року №2453-VI частково втратив чинність, у зв`язку з набранням чинності Законом України від 02.06.2016 № 1402- VIІІ "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон України № 1402- VIІІ), що набрав чинності з 30.09.2016. Законом від 02.06.2016 № 1402- VIІІ встановлені нові розміри грошового забезпечення суддів та довічного грошового утримання.

Розділом XII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону передбачено певні особливості визначення розміру суддівського винагороди та, відповідно, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до пунктів 22 та 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402- VIІІ право на отримання суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом. Згідно пункту 23 Прикінцевих та Перехідних положень закону до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами).

Згідно із частинами 2, 3 статті 133 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" 07 липня 2010 року № 2453-VI, якою визначається суддівська винагорода працюючих суддів, що не пройшли кваліфікаційного оцінювання, суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років;2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці. Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 1774-VIII від 06.12.2016, в редакції, чинній до 22.07.2018 визначено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

05 травня 2018 року прийнятий Закон України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" № 2415-VIII, який набрав чинності 22 липня 2018 року.

Відповідно до частини 6 пункту 6 Розділу VI Прикінцеві та Перехідні положення цього Закону, в абзаці другому пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" слова та цифри "1600 гривень" замінено словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року".

Крім того, пункт 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" викладено в наступній редакції: "Установити, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року у розмірі 1600,00 грн. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762,00 грн. Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений на 01 січня 2019 року становить - 1921,00 грн.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1 затверджений Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України.

Пунктами 3,4 Розділу ІІ цього Порядку визначено, що звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Згідно із частиною другою розділу ІІІ зазначеного Порядку, подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов`язків (відставки). Розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача визначається у відсотковому відношенні від суми грошового забезпечення (суддівської винагороди) судді на відповідній посаді.

Із врахуванням Прикінцевих положень Закону України № 1402, щомісячне грошове утримання судді у відставці, що належить позивачу, визначається із суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді, визначеної у відповідності до статті 133 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" № 2453-VI, із врахуванням положень Закону України від 06.12.2016 року № 1774-VIIІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

У зв`язку із внесенням змін Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" № 2415-VIII до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 1774-VIII від 06.12.2016 року, з 01.01.2018 змінився розмір грошового забезпечення (суддівської винагороди) працюючого на відповідній посаді судді, що не пройшов процедуру кваліфікаційного оцінювання.

На підставі наведених змін, територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області позивачу було видано довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно із якою суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, станом на 01 січня 2018 року встановлена у - 28192,00 грн.

Зміна розміру суддівської винагороди діючого судді є безумовною підставою для перерахунку щомісячного грошового забезпечення судді у відставці.

Суд вважає помилковими твердження про неможливість проведення перерахунку грошового утримання з січня 2018 року, з підстав неможливості поширення положень ЗУ "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15 травня 2018 року № 2415-VІІІ, що набрав чинності 22 липня 2018 року на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності, в даному випадку з 01.01.2018 року.

Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Закон України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15.05.2018 №2415-VIII набрав чинності з 22.07.2018 та містить темпоральні застереження щодо зворотної дії у часі правової норми щодо зміни розрахункової величини, з якої обраховується суддівська винагорода, а саме не з 1600 грн., а з прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, є помилковим тлумачення норми Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" в такому ключі, а позивач має право на перерахування розміру щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018 р.

Оскільки посадовий оклад працюючих суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Крім того, листом Міністерства соціальної політики України від 04 лютого 2019 року № 2230/1/2-19/54 Про перерахунок щомісячного довічного утримання суддів, вказано забезпечити врахування в роботі територіальних органів Пенсійного фонду України інформації щодо перерахування щомісячного довічного грошового утримання суддів з 01 січня 2018 року виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб -1762 грн. Тобто, вказано проводити перерахунок з січня 2018 року.

У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, та не заперечується позивачем, що позивачу, на підставі поданих ним заяв, проведений перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці з: 01.01.2018 року, з 01.01.2019 року, та з 01.02.2019 року.

В поданій до суду 04 червня 2019 року заяві позивачем також зазначено, що заборгованість на теперішній час погашена частково - до листопада 2018 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нездійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2018 року, на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 09 серпня 2018 року №04-977, та зобов`язання відповідача провести позивачеві перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відставці з 01 січня 2018 року, в розмірі 90% від суддівської винагороди, відповідно до довідки № 04-977 від 09 серпня 2018 року та виплатити заборгованість, що утворилась за період з 01 січня 2018 року по день виконання рішення.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачеві щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за період з 01 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року, та зобов`язання відповідача виплатити позивачеві заборгованість з щомісячного довічного грошового утримання з 01 січня 2019 року по 30 січня 2019 року, суд зазначає наступне.

Пунктом 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VІІІ встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., NN 41 - 45, ст 529; 2015 р., NN 18 - 20, ст.132, із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Відповідно до частини 4 статті 142 Закону № 1402-VІІ у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Отже, правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Рішенням Конституційного Суду України № 11-р/2018 від 04.12.2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 № 2453-VI у редакції Закону України Про забезпечення права на справедливий суд від 12.02.2015 №192-VIII. Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року -12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат.

Абзацом другим пункту 3 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VІІІ установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 становить 1762,00 грн.

Отже, відповідно до вищезазначеного рішення Конституційного суду України зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, мала місце саме 04.12.2018 та саме з цієї дати у суддів у відставці виникло право на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до норм статті 142 Закону № 1402-VІІІ.

Крім того, відповідно до Закону України Про державний бюджет України на 2019 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 становить 1921,00 грн., отже саме з цієї дати у суддів у відставці виникає право на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до норм статті 142 Закону №1402-VІІІ.

При цьому суд вважає помилковим трактування відповідачем пункту 4 Розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління ПФУ від 25.01.2008 р. №3-1, щодо визначення періоду за який підлягає перерахунку раніше призначене щомісячне довічне грошове утримання.

Так, відповідно до пункту 4 Розділу ІІ Порядку, перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Отже, зазначені положення Порядку, визначають час з якого має бути проведений відповідний перерахунок, що помилково ототожнюється відповідачем з періодом, за який здійснюється такий перерахунок.

Як зазначалось вище, позивач звертався до відповідача із заявами про проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідок ТУ ДСА в Донецькій області: від 22 грудня 2018 року №04-1146, та від 11 січня 2019 року №04-130, а саме з 04.12.2018 та з 01.01.2019 відповідно.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дозволяє суду дійти висновку, що відповідачем протиправно здійснений перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 не з дати виникнення у позивача такого права (04.12.2018 р. та 01.01.2019 р.), а починаючи з наступного місяця.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до п.7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 № 8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. В цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказав, що надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

У рішенні від 03.06.2013 № 3-рп/2013 Конституційний Суд України також зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини). Згідно з п. 3 Рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 за № 4- рп/2016 щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов`язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З представлених сторонами письмових доказів встановлено, що, згідно із довідкою ТУ ДСА України в Донецькій області від 22 грудня 2018 року №04-1146, розмір суддівської винагороди, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, станом на 04 грудня 2018 року встановлена - 42 288,00 грн.

Також судом встановлено та не оспорюється сторонами, що розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача становить 90 відсотків суддівської винагороди судді.

Таким чином, розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача за період з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року становить - 38 059,20 грн., та з вирахуванням аліментів в сумі 1200,00 грн., мав бути виплачений позивачеві в сумі - 36 859,20 грн.

Разом з тим, як видно із представленої відповідачем довідки, за грудень 2018 року позивач отримав пенсію в розмірі - 24 172,80 грн., та згідно із випискою по картковому рахунку позивача, в грудні 2018 року ним фактично отримано пенсію в сумі - 24 136,80 грн.

Згідно довідкою ТУ ДСА України в Донецькій області від 11 січня 2019 року №04-130, розмір суддівської винагороди, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, станом на 01 січня 2019 року встановлена - 46 104,00 грн.

Таким чином, розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача за період з 01 січня 2019 по 31 січня 2019 року становить - 41 493,60 грн., та з вирахуванням аліментів в сумі 1200,00 грн., мав бути виплачений позивачеві в сумі - 40 293,60 грн.

Натомість, як видно із представленої відповідачем довідки, за січень 2019 року позивач отримав пенсію в розмірі - 36 859,20 грн., а згідно із випискою по картковому рахунку позивача, в січні 2019 року ним фактично отримано пенсію в сумі -24 136,80 грн.

Таким чином судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області протиправно не виплачено ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у повному обсязі за грудень 2018 року, згідно із довідкою ТУ ДСА України в Донецькій області від 22 грудня 2018 року №04-1146, та за січень 2019 року, згідно із довідкою ТУ ДСА України в Донецькій області від 11 січня 2019 року №04-130, у зв`язку із чим, відповідача слід зобов`язати виплатити позивачеві заборгованість з виплати довічного грошового утримання судді у відставці за вказані періоди у повному обсязі, згідно із вищевказаними довідками ТУ ДСА.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. theUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В своїх позовних вимогах позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачеві щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за грудень 2018 року, та зобов`язати відповідача виплатити заборгованість з виплати щомісячного довічного грошового утримання за січень 2019 року.

Також судом встановлено, що відповідачем протиправно не виплачено позивачеві щомісячне довічне грошове утримання у повному обсязі за грудень 2018 року, та за січень 2019 року.

Враховуючи формулювання позовних вимог, з яких вбачається твердження позивача про невиплату відповідного грошового утримання як в грудні 2018 року, так і в січні 2019 року, однак прямого прохання позивача стосовно зобов`язання відповідача здійснити виплату заборгованості за грудень 2018 року зазначені позовні вимоги не містять, суд вважає, що в даному випадку, з метою повного захисту прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, слід зобов`язати відповідача виплатити позивачеві заборгованість з виплати довічного грошового утримання судді у відставці у повному обсязі, - також за грудень 2018 року. На думку суду, такий спосіб захисту прав позивача буде повністю відповідати ознакам та меті ефективності судового захисту.

Частиною 1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч. 3 зазначеної статті, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За звернення до суду із даним позовом позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн. (а.с. 3, 23).

Враховуючи, що позов судом задоволений частково, суд приходить до висновку, що з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, як суб`єкта владних повноважень, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі - 384,20 грн., що є пропорційним до розміру задоволених позовних вимог, а саме 50%.

Керуючись ст.ст. 2,5-14,19-22,72-78,94,132-143,159-165,192-205,241-247,255,295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Слов`янського об`єднаного управління пенсійного фону України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за період з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року, згідно із довідкою територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 22 грудня 2018 року №04-1146 Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та за період з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року, згідно із довідкою територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 11 січня 2019 року №04-130 Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , невиплачену частину щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 04 грудня 2018 року по 31 грудня 2018 року, згідно із довідкою територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 22 грудня 2018 року №04-1146 Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та за період з 01 січня 2019 року по 31 січня 2019 року, згідно із довідкою територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області від 11 січня 2019 року №04-130 Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слов`янського об`єднаного управління пенсійного фону України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі - 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасниками справи, які не були присутні в судовому засіданні, рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складений 09 липня 2019 року.

Суддя А.Б. Христофоров