Справа № 640/9649/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

08 липня 2019 року м. Київ № 640/9649/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї документи

ОСОБА_1

до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ

Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про визнання протиправними та скасування постанов

ВСТАНОВИВ :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (надалі - відповідач), адреса: 01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 110, в якій позивач просить визнати протиправними та скасувати постанову від 04 грудня 2018 року, винесену головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лисенко О.В. про відкриття виконавчого провадження №57833367 щодо позивача про стягнення боргу на користь держави у розмірі 352,00 грн, а також постанову від 04 грудня 2018 року, винесену головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Стельмах О.О. про відкриття виконавчого провадження №57833400 щодо позивача про стягнення боргу на користь держави у розмірі 306,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2019 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та позивачу наданий строк для усунення виявлених судом недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строків звернення до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

02 липня 2019 року на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 , в якій позивач просив поновити йому строк звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

В обґрунтування поданої ним заяви позивач послався на те, що його права були порушені до відкриття виконавчого провадження, тобто, ще до часу винесення 04 грудня 2018 року постанов про відкриття виконавчих проваджень №57833367 та №57833400, у зв`язку з тим, що державні виконавці, за доводами позивача, повинні були вжити дії щодо перевірки дотримання встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки виконавчі документи, за якими стягувачем є держава, можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання ними законної сили.

Також, у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою позивач зазначив, що постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 14 травня 2018 року у справі №761/13332/18 набрала законної сили 25 травня 2018 року, тобто, могла бути пред`явлена до виконання до 25 серпня 2018 року, проте, постанови про відкриття виконавчого провадження винесені 04 грудня 2018 року.

За твердженнями позивача, державні виконавці повинні були повернути виконавчий документ без прийняття до виконання, а оскільки такі дії повинні були бути вчинені замість прийняття рішення про відкриття виконавчого провадження, то ці дії передують винесенню постанов про відкриття виконавчих проваджень №57833367 та №57833400, тому, як вважає позивач, в даному випадку строк звернення до адміністративного суду становить шість місяців, а не 10 днів, відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, в обґрунтування поважності причин пропуску десятиденного строку звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою позивач посилається на те, що саме державні виконавці повинні доказувати правомірність своїх дій щодо винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень, замість повернення виконавчих документів без виконання, у зв`язку з пропуском звернення для їх примусового виконання.

Більш того, позивач зазначає й про те, що він скористався правом досудового оскарження дій та рішень державних виконавців та, за його доводами, розгляд його скарг органами юстиції більше 5 місяців не є його виною, у зв`язку з чим просив поновити строк звернення до суду.

Розглянувши вказану заяву позивача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вже зазначалось судом в ухвалі від 11 червня 2019 року відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, у відповідності до приписів статті 287 Кодексу адміністративна судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду удесятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Суд ще раз звертає увагу позивача, що статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений спеціальний десятиденний строк для оскарження до суду рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.

Водночас, наголос позивача у його заяві про поновлення строку для звернення до суду, на те, що положення статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України регулюють право на звернення саме учасників виконавчого провадження, а його права були порушені ще до відкриття цих виконавчих проваджень, є безпідставним з урахуванням предмета позову, оскільки позивачем оскаржуються саме постанови від 04 грудня 2018 року про відкриття виконавчого провадження №57833367 та від 04 грудня 2018 року про відкриття виконавчого провадження №57833400, в яких процесуальний статус позивача визначений, як боржника, тобто, як учасника виконавчого провадження.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що обґрунтовуючи поважність пропуску строку для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою, позивач фактично обґрунтовує свої позовні вимоги щодо наявності ознак протиправності постанов про відкриття виконавчих проваджень, а також зазначає про свою незгоду зі строками звернення до примусового виконання судових рішень, що не може бути розцінено судом, як поважність пропуску десятиденного строку звернення до суду.

Також, суд вважає за доцільне зазначити, що зі змісту позовної заяви та заяви про поновлення строку звернення до суду вбачається, що про порушення своїх прав, свобод та інтересів в частині відкриття виконавчого провадження №57833367 позивач дізнався 24 грудня 2018 року, а в частині відкриття виконавчого провадження №57833400 - 22 квітня 2019 року, в той час, коли до суду з відповідною позовною заявою звернувся 03 червня 2019 року, тобто з пропуском строку, встановленого статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стосовно посилання позивача на те, що останній скористався своїм правом на досудове оскарження дій та рішень державних виконавців, суд ще раз, як і в ухвалі від 11 червня 2019 року зазначає про те, що чинним Кодексом адміністративного судочинства України передбачені спеціальні строки для звернення до суду з вказаними позовними вимогами, зокрема, десятиденний строк з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення його прав, свобод чи інтересів, тобто, на вказані правовідносини не розповсюджується загальна норма закону щодо можливості досудового врегулювання спірних відносин.

Наведене в сукупності свідчить про те, що вказаним вище обставинам судом вже була надана оцінка, зазначена в ухвалі суду від 11 червня 2019 року, а саме, суд не прийняв до уваги твердження позивача в цій частині та визнав неповажними підстави, на які посилається позивач в обґрунтування поважності причин пропуску строку для звернення до суду з відповідною позовною заявою, в зв`язку з чим останньому було надано десятиденний термін для звернення до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій запропоновано зазначити інші підстави для його поновлення.

Проте, позивачем у його заяві не зазначено інших поважних підстав для поновлення строку на звернення до суду, а підстави, зазначені у заяві не визнаються поважними.

У відповідності до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що строки звернення до адміністративного суду є аналогом інституту позовної давності, який належить до галузей матеріального приватного права. Під строком звернення до адміністративного суду з позовною заявою слід розуміти проміжок часу після виникнення спору у публічно - правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою про захист своїх прав, свобод чи інтересів, а дотримання такого строку звернення є однією з умов для реалізації права на звернення до суду. Після закінчення цього строку особа не втрачає права звернутися з адміністративним позовом, при цьому, законодавцем врегульовано питання щодо необхідності зазначення поважних підстав для поновлення такого строку.

Між тим, суд звертає увагу, що при визначенні наслідків пропущення строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою застосовуються правила частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України та не можуть застосовуватись правила статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, якими врегульовано питання поновлення, продовження або відмови в такому поновленні чи продовженні процесуального строку саме щодо вчинення окремої процесуальної дії.

Тобто, внаслідок пропущення строків звернення до адміністративного суду для позивача наступають негативні юридичні наслідки.

Слід зауважити, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Аналізуючи викладені вище обставини та надані докази у їх сукупності, враховуючи те, що підстави, з яких пропущено строк звернення до суду визнані судом неповажними, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 122, 123, пунктом 9 частини 4 статті 169, 241-243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними підстави пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 повернути.

3. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

4. Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Клочкова