Справа № 520/9126/18
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 р.Справа № 520/9126/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Калитки О. М. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

представник позивача ОСОБА_1

представник відповідача Мельникова М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Панченко О.В., м. Харків по справі № 520/9126/18

за позовом ОСОБА_2

до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по тексту ОСОБА_2 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (далі по тексту Індустріальне ОУПФУ м. Харкова, відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо невиплати пенсії ОСОБА_2 з 01 січня 2018 року;

- зобов`язати Індустріальне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова поновити та виплачувати пенсію ОСОБА_2 незалежно від результатів перевірок його фактичного місця проживання, що встановлені Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" № 365 від 08.06.2016, в силу прямої дії ст.ст. 33, 46 Конституції України не обмежуючи його свободу пересування та вільного вибору місця проживання, - з 01 січня 2018 року;

- стягнути на користь ОСОБА_2 з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова моральну шкоду в розмірі 165000,00 грн;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати заборгованості з виплати пенсії з 01 січня 2018 року ОСОБА_2 у межах суми стягнення за один місяць;

- зобов`язати Індустріальне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по даній справі протягом 10 днів з дня набрання рішенням законної сили.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо невиплати пенсії ОСОБА_2 з 01 січня 2018 року.

Зобов`язано Індустріальне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова поновити та виплатити пенсію ОСОБА_2 з 01 січня 2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

03.05.2019 року у порядку ст. 383 КАС України представник позивача ОСОБА_3 Б. ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою, в якій просив суд:

1.Постановити окрему ухвалу, якою визнати протиправними дії державних службовців Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо не виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 року по адміністративній справі №520/9126/18 в частині поновлення та виплати пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за рішенням Суду з 01 січня 2018 року.

2.З метою усунення причин та умов вчинення у майбутньому вказаних порушень направити окрему ухвалу до Пенсійного Фонду України для повідомлення про факти порушення вимог законодавства державними службовцями Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, а також зобов`язати вжити належних заходів щодо забезпечення виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 по адміністративній справі №520/9126/18.

3.Зобов`язати Пенсійний Фонд України повідомити Харківський окружний адміністративний суд про вжиті заходи не пізніше одного місяця з дня отримання окремої ухвали.

4.Надіслати окрему ухвалу до Прокуратури Харківської області для повідомлення про вчинення державними службовцями Індустріальною об`єднаною управління Пенсійного фонду України м. Харкова дій, що утворюють склад злочинів, передбачених ч. 2 ст. 382 КК України та ч. 1 ст. 367 КК України.

5.Оскільки ця справа має виняткове значення для ОСОБА_2 (стосується єдиного джерела до існування - його пенсії), просив, в порядку абз. 1 ч. 5 ст. 383 КАС України розглянути заяву в судовому засіданні протягом десяти днів з дня її отримання.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 про визнання протиправної бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України по справі №520/9126/18 за позовом ОСОБА_2 до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харків про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити заявлені в порядку ст. 383 КАСУ вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник звертає увагу на те, що залишається не виконаним рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 року по справі №520/9126/18, що набрало законної сили. Таким чином, з викладених підстав, вважає ухвалу суду першої інстанції такою, що підлягає скасуванню з постановленням окремої ухвали.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті ухвали, норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове судове рішення - окрему ухвалу, якою задовольнити заяву від 02.05.2019 року, подану в порядку ст. 383 КАС України, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача, наполягаючи на законності та обгрунтованості ухвали суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 позов ОСОБА_2 - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо невиплати пенсії ОСОБА_2 з 01 січня 2018 року. Зобов`язано Індустріальне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова поновити та виплатити пенсію ОСОБА_2 з 01 січня 2018 року. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Судове рішення набрало законної сили 27.12.2018.

Зазначивши, що вказане судове рішення залишається не виконаним, представник позивача звернувся до суду із зазначеною заявою в порядку ст.383 КАС України.

Відмовляючи у задоволенні заяви представника позивача, поданої у порядку ст. 383 КАСУ, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для її задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

За приписами частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Бездіяльністю визнається пасивна форма поведінки особи, що полягає у невчиненні нею конкретної дії (дій), які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Колегія суддів зазначає, що затримка виконання судового рішення на період, що є необхідним для вирішення проблем публічного порядку, може у виняткових випадках бути виправдана.

Так, органи Пенсійного фонду України фінансують пенсійні виплати за рахунок коштів Державного бюджету у межах виділених асигнувань.

Таким чином, виплата пенсії ОСОБА_2 має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України. Отже, проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, зокрема Індустріального ОУПФУ м. Харкова, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

Згідно п. 4-5 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління № 28-2 від 22.12.2014 Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує ведення бухгалтерського обліку з виконання доходів і видатків, кошторису видатків на утримання управління Фонду та своєчасно складає і в установленому порядку подає затверджену звітність головним управлінням Фонду.

Тобто, пенсійні виплати здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від територіального органу Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Згідно із п. 20 та п. 29 Бюджетного кодексу України, взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Судом встановлено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2018 року відповідачем поновлено виплату пенсії позивачу.

Так, згідно наданого відповідачем листа №5351/46-02-01 від 23.05.2019, ОСОБА_2 здійснено перерахунок пенсії на виконання судового рішення. Пенсія за січень 2018 нарахована та сплачена у лютому 2019, пенсію за період з 01.02.2018 по 31.01.2019 нараховано, але не профінансовано. Виплата вищезазначеної доплати за минулий час буде провадитись за окремим порядком після його затвердження Кабінетом Міністрів України, відповідно до умов та порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №335 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам".

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи заявника стосовно невиконання судового рішення відповідачем спростовуються наданими письмовими доказами, що підтверджують вчинення дій на виконання рішення суду.

З приводу доводів апелянта щодо невиплати позивачу заборгованості з виплати пенсії, колегія суддів зазначає наступне.

Судом встановлено, що 25.04.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №335 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365", якою внесено зміни, зокрема у п.15 вказаної постанови: орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Вказані постанови Кабінету Міністрів України є чинними та не скасованими.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на даний час Кабінетом Міністрів України не прийнято окремого порядку, що регулює питання соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, внутрішньо переміщеним особам.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідач при виконанні рішення суду, як орган державної влади зобов`язаний діяти лише в межах чинного законодавства та з врахуванням вимог ч.2 ст. 2 КАС України.

З врахуванням встановлених судом обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у спірних відносинах відсутня протиправна бездіяльність відповідача щодо виконання судового рішення.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що невиконання судового рішення Управлінням в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що у спірних відносинах відсутня протиправна бездіяльність відповідача щодо виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи - позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Колегія суддів вказує на те, що відповідач вживає заходів з метою виконання судового рішення в порядку, визначеному законодавством України, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Отже, оскільки правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого закріплений у тому числі і приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення заяви позивача, поданої в порядку статті 383 КАС України відсутні.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_2 про визнання протиправної бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду, поданої у порядку ст. 383 КАСУ.

Згідно з ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 312 КАС України).

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 року по справі № 520/9126/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова О.М. Калитка
Повний текст постанови складено 11.07.2019 року