Справа № 335/4072/19
Суддя: Проценко А. М.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/4072/19 2-а/335/120/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2019 року місто Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Проценко А.М., за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мілейко Сергія Володимировича, про скасування постанови серії АР №651697 від 30.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

11.04.2019 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Мілейко Сергія Володимировича, в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 651697 від 30.03.2019р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. з тих підстав, що він не погоджується з тим, що він вчинив адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 15.04.2019 року було відкрите провадження у справі, справа була прийнята до розгляду в порядку позовного провадження, з урахуванням особливостей розгляду даної категорії справ, яка визначена ст. 286 КАС України.

У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав на підставах, викладених у адміністративному позові, просив суд задовольнити позов.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення, на адресу суду надав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість.

З урахуванням викладеного та приписів ч. 6 ст. 162, ч. 3 ст. 268 КАС України, суд вирішив розглядати справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши аргументи позивача та відповідні положення Правил дорожнього руху України, суд дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Мілейка Сергія Володимировича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 651697 від 30.03.2019 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30 березня 2019 року відповідачем була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до постанови, правопорушення полягає в тому, що 30 березня 2019 року в 16 год 10 хв. в м. Запоріжжі, Дніпровський район, по вул. Портова, 9Б, водій, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN TIGUAN р.н. НОМЕР_1 , при здійсненні маневру «обгін» виконав обгін ближче, ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п.14.6 в) ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Позивач зазначає, що жодних фактичних даних про вчиненні ним зазначеного правопорушення не існує.

Відповідно до п. 14.6 (в) Правил дорожнього руху, обгін заборонено ближче, ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м поза населеним пунктом.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 здійснив обгін біля будинку №9Б по вул. Портовій у м. Запоріжжі. Це, на думку позивача, не відповідає дійсності, оскільки біля будинку №9Б у м. Запоріжжі взагалі відсутній пішохідний перехід. Найближчий до будинку №9Б пішохідний перехід знаходиться на перехресті вулиць Портова Рекордна Трегубенка.

Відповідно п.14.6 ПДР, обгін заборонено перед (а не після) пішохідного переходу.

ОСОБА_1 рухався по вул. Портовій з боку вул. Рекордної.

В цьому напрямку, поблизу будинку №9Б по вул. Портовій взагалі неможливо здійснити маневр «обгін», оскільки дорога має по дві смуги для руху в кожному напрямку.

Відповідно до п.1.10 ПДР: обгін - випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху;

випередження - рух транспортного засобу із швидкістю, що перевищує швидкість попутного транспортного засобу, що рухається поряд по суміжній смузі;

Таким чином, якщо позивач і випередив будь-який транспортний засіб, що рухався в попутному з ним напрямку по суміжній смузі, то цей маневр був саме випередженням, а не обгоном, оскільки на ділянці дороги поблизу будинку №9Б по вул. Портовій у м.Запоріжжі він не здійснював виїзд на смугу зустрічного руху.

Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності саме за порушення правил обгону, а не випередження.

На підтвердження своєї позиції надав фотознімки перехрестя вулиць Портова Рекордна Трегубенка та ділянки проїзної частини поблизу будинку №9Б по вул. Портовій у м. Запоріжжі, що є місцем вчинення правопорушення відповідно до оскаржуваної постанови.

Окрім того позивач, посилаючись на п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» та постанову Верховного Суду (Касаційного адміністративного суду) від 24 січня 2019 року по справі № 428/2769/17, зазначає, що будь-які відеодокази по вказаній справі не можуть бути визнані належними, оскільки в оскаржуваній постанові повинно міститися посилання на технічний засіб (прилад), за допомогою якого здійснюється фіксація правопорушення.

У відзиві, який надано на адресу суду відповідачем не зазначено фактичних даних, які б підтверджували обставини правопорушення, які зазначені в оскаржуваній постанови. В тексті відзиву зазначені процесуальні норми та посилання на рішення Європейського суду з прав людини, які закріплюють право позивача на винесення постанов у справах про адміністративні правопорушення, а також зазначені загальні пункти Правил дорожнього руху, відповідно до яких водії повинні знати та неухильно дотримуватися Правил дорожнього руху, а, у випадку їх порушення, можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності.

Також до матеріалів справи долучено диск із відеозаписом руху транспортного засобу, яким керував позивач. При цьому з наданих суду відеоматеріалів не вбачається будь-яких ознак того, що позивач вчинив правопорушення у вигляді обгону ближче, ніж за 50м. перед пішохідним переходом, який розташований біля будинку №9Б по вул. Портовій у м. Запоріжжі.

На відеозаписі зафіксований маневр обгону, який здійснено позивачем в іншому місці, що не відповідає фабулі правопорушення. При цьому вбачається, що позивач завершив маневр до пішохідного переходу. Відстань від пішохідного переходу до місця початку чи закінчення маневру відповідачем чи будь-якою іншою особою жодним способом не вимірялася.

Згідно ч.1-3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Матеріалами справи встановлено, що постановою від 30.03.2019 року ОСОБА_1 пртягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 30.03.2019 року в 16 год 10 хв. в м. Запоріжжі, Дніпровський район, по вул. Портова, 9Б, водій, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN TIGUAN р.н. НОМЕР_1 , при здійсненні маневру «обгін» виконав обгін ближче, ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п.14.6 в) ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст.9 КпАП України, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В даному випадку постанова, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки позивач не здійснював маневру обгону в місці, яке зазначене в тексті постанови. В постанові відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснювалася фіксація правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідачем не надано належних доказів, на підставі яких ним було прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Враховуючи положення ст.283 КУпАП, а також п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» та постанову Верховного Суду (Касаційного адміністративного суду) від 24 січня 2019 року по справі № 428/2769/17 суд вважає, що надані суду відеоматеріали не можуть бути визнані належним доказом, оскільки в самій постанові не вказано засіб, за допомогою якого здійснювалася відеофіксація.

Окрім того, самі відеоматеріали не містять відомостей про вчинення позивачем правопорушення у час та за обставин, які зазначені відповідачем в тексті оскаржуваної постанови.

Разом з тим позивачем до адміністративного позову було додані фотознімки місця, яке зазначене у постанові як місце вчинення правопорушення. З наданих фотоматеріалів вбачається, що поблизу будинку №9Б по вул. Портовій у м. Запоріжжі відсутній пішохідний перехід, окрім того, який розташований на перехресті вулиць Портова-Рекордна-Трегубенка. На відеоматеріалах, наданих відповідачем, не зафіксовано здійснення позивачем будь-яких маневрів перед або після вказаного пішохідного переходу.

Таким чином суд приходить до висновку про відсутність доказів події адміністративного правопорушення, зазначеної в постанові серії АР№651697 від 30.03.2019 року.

Відповідно до ст.ст.151, 247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були прокладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з`явився, належних доказів на підтвердження тверджень, вказаних у оскаржуваній постанові суду не надав, суд приходить до висновку про те, що відповідачем не виконано обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, що покладений на нього статтею 77 КАС України, у зв`язку із чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1.ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно п.2 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В даному випадку, враховуючи обставини справи, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 19, 90, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі серії АР №651697 від 30.03.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього адміністративного апеляційного суду.

Суддя: А.М. Проценко