Справа № 340/133/19
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2019 року м. Дніпросправа № 340/133/19
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року, (суддя суду першої інстанції Пасічник Ю.П.), прийняте в порядку спрощеного провадження в м. Кропивницький, в адміністративній справі №340/133/19 за позовом фізичної ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :
17 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 01 серпня 2018 року включно та зобов`язати нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 01 серпня 2018 року включно.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що відповідач безпідставно відмовив позивачу в нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 01 серпня 2018 року дату звільнення з військової служби.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено: визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 01 серпня 2018 року включно. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 01 серпня 2018 року включно.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в листі Департаменту фінансів МО України №248/1485 від 26.03.2018 року зазначено, що відповідно до роз`яснень Міністерства соціальної політики України 2017 року механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди немає. Також, зазначеним листом підтверджена відсутність у Міноборони фінансового ресурсу та відповідно можливості щодо виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ у січні 2016 року лютому 2018 року. Листом директора Департаменту фінансів МО України №248/7340 від 31.10.2018 року повідомляється, що в березні 2018 року відбулось підвищення посадових окладів військовослужбовців, і індекс споживчих цін для проведення індексації, розрахований наростаючим підсумком з квітня по вересень 2018 року не перевищив 103%, тобто право на індексацію грошового забезпечення ще не настало.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзову на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 30 липня 2018 року №36-РС ОСОБА_1 звільнено у запас за підпунктом "к" пункту 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

01 серпня 2018 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №175 позивача виключено зі списків особового складу військової частини та усіх видів забезпечення.

На виконання вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей військовою частиною НОМЕР_1 з позивачем було проведено розрахунок по грошовому забезпеченню.

22.11.2018 позивач звернувся із запитом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив надати інформацію щодо нарахованої та фактично виплаченої йому індексації грошового забезпечення за період часу з 01.01.2016 року по день звільнення з військової служби із розбивкою помісячно та із зазначенням базового місяця, а також інформацію про розмір не нарахованої та невиплаченої йому індексації грошового забезпечення по день звільнення з військової служби (за наявності такого), а також просив нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день звільнення з військової служби (а.с.10).

11.01.2019 позивач отримав відповідь на свій запит за вихідним №4267 від 03.12.2018, яким військова частина НОМЕР_1 повідомила позивача про відсутність підстав для нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року по день виключення зі списків особового складу. Причиною цього відповідач вказав відсутність фінансування коштами на заначений вид виплат (а.с.11-12).

Не погоджуючись з діями відповідача щодо не нарахування та невиплати такої індексації грошового забезпечення, позивач звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання індексації грошового забезпечення, однак відповідачем не було проведено індексації виплачених позивачу сум із посиланням на відсутність порядку та грошових коштів для відповідних виплат, що є порушенням вимог закону та прав позивача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Статтею 18 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії 2017-ІІІ визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Згідно із частиною 2 статті 19 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Статтею 9 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України Про індексацію грошових доходів населення.

Згідно статті 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону України Про індексацію грошових доходів населення передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей містить відсилочну норму, механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей або Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Статтею 6 Закону України Про індексацію грошових доходів населення встановлено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, у встановленому законом порядку здійснюється перегляд розмірів: заробітної плати; пенсій; державної соціальної допомоги; стипендій, що виплачуються студентам державних та комунальних вищих навчальних закладів. Перегляд зазначених у частині першій цієї статті гарантій здійснюється у розмірах, що визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Згідно зі статтею 4 Закону України Про індексацію грошових доходів населення індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Пунктом 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Отже, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з березня 2018 року підвищено розміри посадових окладів всіх категорій військовослужбовців, а отже вказаний місяць є місяцем підвищення доходу базовим місяцем для проведення подальшої індексації після наступного перевищення порогу індексації.

Відповідно до офіційної інформації, висвітленої Міністерством фінансів України в засобах масової інформації та мережі Інтернет, величина індексу споживчих цін у 2016 -2017 роках перевищувала поріг індексації, натомість, у період з березня 2018 року по липень 2018 року, включно, не перевищувала поріг індексації.

Отже, з огляду на підвищення посадових окладів всіх військовослужбовців з березня 2018 року, виплата розрахованої суми індексації припиняється відповідно до закону до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на індексацію доходів. Однак, враховуючи те, що з березня 2018 року до часу звільнення позивача зі служби (01.08.2018 року) настання обставин, з якими Законом пов`язує право на нарахування індексації, а саме підвищення індексу споживчих цін, не відбулось, відповідачем не повинна була нараховуватись і індексація грошового забезпечення за цей період, оскільки право на неї у позивача не настало.

Відтак, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині визнання протиправними дій відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період із 01.01.2016 по лютий 2018 року; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за вказаний період, в іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Доводи відповідача з приводу відсутності бюджетних асигнувань для проведення індексації грошового забезпечення, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Положеннями Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 визначено джерело коштів на проведення індексації. Разом з тим, виплата індексації не ставиться вищевказаними нормативно-правовими актами у залежність від надходження коштів до підприємства, установи, організації.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 08 листопада 2005 року у справі Кечко проти України (заява №63134/00) вказав, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також, суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Аналогічний правовий висновок також міститься в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №825/874/17.

Посилання відповідача на відсутність порядку проведення індексації та листи роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України є необґрунтованими та такими, що спростовуються приписами чинного законодавства, а саме Законом України Про індексацію грошових доходів населення, а також Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Однак, суд першої інстанції на вищезазначене уваги не звернув, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню, із прийняттям нової постанови про часткову відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду 19 лютого 2019 року в адміністративній справі №340/133/19 скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01 березня 2018 року по 01 серпня 2018 року включно, зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01 березня 2018 року по 01 серпня 2018 року включно та в задоволенні позовних вимог в цій частині - відмовити.

В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року в адміністративній справі 340/133/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає.

Постанова в повному обсязі складена 08.07.2019 року.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай