Справа № 816/717/18
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: С.О. Удовіченко
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 р. Справа № 816/717/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.03.2019, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 28.03.19 по справі № 816/717/18
за позовом ОСОБА_1
до Міністерства оборони України третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 як інваліду 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 26.01.2015 року, викладене в пункті 14 Протоколу засідання Комісії від 12.02.2018 року № 12; зобов`язати комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийняти рішення про призначення і виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 та надіслати його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2018 року, у задоволенні позову відмовлено.

04.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року за виключними обставинами.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Переглянуто за виключними обставинами рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року по справі №816/717/18.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року по справі №816/717/18 скасоване.

Позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасоване рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову у призначенні та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 як інваліду 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 26.01.2015 року, викладене в п. 14 Протоколу засідання Комісії від 12 лютого 2018 року № 12.

Зобов`язано комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум повторно розглянути питання щодо призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу, в якій просило вказане рішення скасувати та залишити без змін рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідачем посилається на відсутність підстав перегляду судового рішення від 29.05.2018 року за виключними обставинами, оскільки таке судове рішення було вмотивоване тим, що позивач у червні 2015 року отримав одноразову компенсацію, яка передбачена ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте при перегляду рішення за виключними обставинами суд розглядав вимогу щодо призначення і виплату одноразової грошової допомоги, встановленої Законом України «Про соціальний і правовий захист «службовців та членів їх сімей», зокрема ст. 16-3 зазначеного Закону, яка не визнавалась неконституційною.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1 був призваний на учбові збори Кременчуцьким об`єднаним військовим комісаріатом у військову частину № 61610 з 01.06.1986 року по 22.07.1986 року та приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою, виданою 20.12.2013 року Кременчуцьким об`єднаним військовим комісаріатом, та посвідченням учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС.

Відповідно до архівної довідки від 06.11.2009 року № 47115 Галузевого державного архіву Міністерства оборони України по архівних документах військової частини № НОМЕР_1 ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків на ЧАЕС у період з 01.06.1986 року (наказ № 58) по 22.07.1986 року (наказ № 45).

Згідно з витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (протокол від 01.12.2014 року № 3790 Центральної військово-лікарської комісії) захворювання ОСОБА_1 пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до довідки Полтавської обласної МСЕК № 1 від 09.02.2015 року за результатами огляду ОСОБА_1 встановлена 2 група інвалідності з 26.01.2015 року безстроково по захворюванню, пов`язаному з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 21.08.2017 року у справі №524/1863/17, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017, визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 , які полягають в неподанні Міністерству оборони України заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги, як особі, якій встановлена інвалідність 2 групи з 26.01.2015 року внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 подати розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи для вирішення питання про призначення і виплату одноразової грошової допомоги передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постановою КМУ №975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".

На виконання вказаної постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 листом від 13.08.2018 року № 12/305 повідомив ОСОБА_1 , що рішенням Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (протокол від 12.02.2018 №12, пункт 14) йому, як рядовому в запасі, звільненому 29.12.1980 зі строкової військової служби та визнаному 26.01.2015 року інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відмовлено у призначенні одноразової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", оскільки він брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, тобто вже після звільнення його з військової служби, як військовозобов`язаного, призваного на збори, а не як військовослужбовця. ОСОБА_1 інвалідність встановлено понад 3-місячний термін після закінчення зборів. Також, ОСОБА_1 2015 році отримав компенсацію за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За наслідками оскарження у судовому порядку рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (протокол від 12.02.2018 року № 12, п. 14) рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2018 року № 816/717/18, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, оскільки позивачем вже отримана одноразова компенсація при встановленні 2-ї групи інвалідності в розмірі 284,40 грн., передбачена ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до рішення Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука від 09.06.2015 року.

Переглядаючи за виключними обставинами рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для перегляду рішення суду за виключними обставинами у даному випадку є визнання неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 17.07.2018 року у справі № 1-11/2018(3830/15) положень ст. 60 Закону № 796-XII, які було застосовано судом при вирішенні справи, а тому з урахуванням вказаного рішення Конституційного Суду України отримання позивачем допомоги відповідно до Закону № 796-XII не є підставою для відмови в отриманні одноразової грошової допомоги за Законом № 2011-XII за п.п. 4, 5 ч. ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з ч. 9 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, прийнятою відповідно до п. 2 ст. 16-2 та п. 9 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Відповідно до п. 3 Порядку № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Таким чином, моментом виникнення права є дата встановлення інвалідності, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент встановлення позивачу ІІ групи інвалідності, причини якої пов`язані із виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (січень 2015 року), а саме Закон № 2011-ХІІ, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від № 1697-VII від 14.10.2014 року, та Порядок №975.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Отже, одноразова грошова допомога є гарантованою державою виплатою лише тим особам, які за цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження цих зборів, служби у військовому резерві.

Отже, цією нормою встановлено особливий порядок правового регулювання виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям строкової військової служби, військовозобов`язаним або резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, тобто є спеціальною правовою нормою, що містить особливі критерії для встановлення умов виплати одноразової грошової допомоги таким особам, зокрема:

- особливі суб`єкти отримання допомоги - військовослужбовцям строкової військової служби, військовозобов`язаним або резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві;

- визначений час настання інвалідності - при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві;

- відсутність умови про настання інвалідності після закінчення тримісячного строку після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві.

Аналогічний підхід закріплено Порядком № 975.

Відповідно до пп. 3 п. 6 вказаного Порядку одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю строкової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової служби, військовозобов`язаному чи резервісту під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження таких зборів, служби у військовому резерві.

Цією ж нормою визначено розмір такої допомоги при дотриманні особливих критеріїв для встановлення умов виплати одноразової грошової допомоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що п. 6 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ для військовослужбовців строкової військової служби, військовозобов`язаних або резервістів, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу у який, у разі настання інвалідності, виникає право цих осіб на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження таких зборів, служби у військовому резерві.

У разі встановлення інвалідності в період дії зазначеної редакції ст. 16 Закону № 2011-ХІІ після спливу трьох місяців від дня звільнення зі служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця строкової військової служби, військовозобов`язаних або резервістів, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві не виникає.

Аналогічний правовий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 26.02.2019 року у справі № 806/1989/18.

Із матеріалів справи встановлено, що позивач проходив строкову військову службу та був звільнений у запас у 1980 році. У 1986 році як військовозобов`язаний був призваний на військові збори і в період з 01.06.1986 року по 22.07.1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Друга група інвалідності, причинний зв`язок якої - захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, встановлена позивачу з 26.01.2015 року.

Таким чином, інвалідність, яка при дотриманні часових проміжків її встановлення дає право на отримання спірної одноразової грошової допомоги, позивачу встановлена лише у 2015 році, тобто після закінчення тримісячного строку з дня закінчення військових зборів, а тому позивач не набув права на отримання зазначеної допомоги відповідно до вимог Закону № 2011-XII та Порядку № 975.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що вимоги ОСОБА_1 стосуються виплати одноразової грошової допомоги на підставі п. 6 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а саме при встановленні інвалідності військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, у призначенні та виплаті якої позивачу відмовлено оскаржуваним в рамках даної справи рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, викладеним в п. 14 Протоколу засідання Комісії від 12.02.2018 року № 12.

Втім, суд першої інстанції, переглядаючи за виключними обставинами рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року та вирішуючи спір посилається на п. 4, п. 5 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", якими передбачено виплату одноразової допомоги у разу встановлення інвалідності саме військовослужбовцям.

При цьому, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції стосовно віднесення позивача до військовослужбовців в силу ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» розрізняє види військової служби і встановлює категорії, на які поділяються громадяни України щодо військового обов`язку, зокрема, військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Отже, оскільки ОСОБА_1 був звільнений у запас, він є військовозобов`язаним, який був призваний на спеціальні (військові) збори для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Таким чином, п. 4, п. 5 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не регулюють правовідносини, що склались між сторонами у даній справі, а отже помилково застосовані судом першої інстанції під час перегляду рішення за виключними обставинами.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги стосовно відсутності у позивача, як військовозобов`язаного, призваного на військові збори, права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи.

Стосовно доводів апелянта щодо отримання ОСОБА_1 у 2015 році компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що позбавляє його права на отримання одноразової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", колегія суддів зазначає наступне.

Так, судом першої інстанції перегляд рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року за виключиними обставинами здійснений на підставі рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018 року у справі № 1-11/2018(3830/15), яким визнано неконституційними положення ст. 60 Закону № 796-XII, та відповідно до якого застосуванню підлягає ст. 60 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в наступній редакції: "особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть надаватись й інші пільги та компенсації, передбачені законодаством України".

Однак, колегія суддів не погоджується із такою позицією суду першої інстанції, та звертає увагу, що відповідачем відмовлено ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги з двох підстав, а саме отримання позивачем компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та відсутність у позивача права на отримання допомоги на підставі п. 6 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Отже, визнання неконституційними окремих положень ст. 60 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не є підставою для перегляду зазначеної справи за виключними обставинами, оскільки як встановлено судовим розглядом у даній справі позивач не набув права на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до положень ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року за виключними обставинами такою, що не підлягає задоволенню, а висновки суду першої інстанції щодо здійснення перегляду зазначеного рішення помилковими.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 року підлягає скасуванню із прийняттям нового про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - задовольнити.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 по справі № 816/717/18 скасувати.
Прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року по справі № 816/717/18 за позовом за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов