Справа № 440/4259/18
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 р. м. ХарківСправа № 440/4259/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Гуцала М.І.,

Суддів: Донець Л.О. , Бенедик А.П. ,

за участю секретаря судового засідання Соколової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.02.2019, головуючий суддя І інстанції: Г.В. Костенко (повний текст складено 19.02.19) по справі № 440/4259/18

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області (далі - ГУ ДФС у Полтавській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.11.2018 №.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, ФОП ОСОБА_1 , не погодившись з таким судовим рішенням, звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на недоведеність обставин судом першої інстанції та неправильне застосування норм матеріального права. Просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 та прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не надав належну увагу нормам ст. 3 гл. 2 Наказу Міністерства фінансів України від 28.02.2015 № 1204 Про затвердження порядку надіслання контролюючим органам податкових повідомлень-рішень платним податків. Також зазначає, що господарська діяльність на алкогольні та тютюнові вироби в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» не здійснювалась з липня 2018 року, оскільки з того моменту закінчився строк ліцензії на реалізацію даних видів товарів.

Вважає, що відповідачем не доведений факт реалізації суб`єктом господарювання алкогольної продукції за цінами нижчими, ніж нормативно встановлені мінімальні оптово-відпускні або розподільні ціни на такі напої, а також інспектори, які проводили перевірку, підійшли до перевірки однобічно та передчасно зробили висновок щодо вини скаржника в порушення Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідач до суду надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Сторони у справі про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглядаючи судове рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що на підставі наказу ГУ ДФС у Полтавській області від 30.10.2018 №2798, направлень на перевірку від 30.10.2018 №3697, №3698, №3709, проведено фактичну перевірку магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_1 , що належить платнику податків ФОП ОСОБА_1 (а.с.49-51).

За результатами фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами складено акт від 31.10.2018 №152/16/31/40/ (а.с.45-48), у висновках якого стверджувалось про порушення:

- частини 14 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (надалі - Закон № 481/95-ВР);

- частини 37 статті 15 Закону №481/95-ВР;

- абзацу 3 частини 4 статті11 Закону №481/95-ВР;

- вимог постанови КМУ від 30.10.2008 №957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва".

Вказаний акт підписано продавцем магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_2 без заперечень.

На підставі зазначеного акту ГУ ДФС у Полтавській області 09.11.2018 винесено податкове повідомлення-рішення № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у загальному розмірі 63267,40 грн. (а.с.63).

ФОП ОСОБА_1 не погодилась із зазначеним податковим повідомленням-рішенням та оскаржила його до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на момент проведення фактичної перевірки у позивача було відсутнє право на роздрібну реалізацію алкогольними напоями та тютюновими виробами. Зважаючи на фактичні обставини справи суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 09.11.2018 № діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством України.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на вимоги діючого законодавства на час спірних правовідносин сторін та фактичні обставини справи.

Основним нормативним документом, який визначає засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптово-роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР).

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону №481/95-ВР, контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

За приписами положень п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, за наявності визначених підстав.

Підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України визначено дві окремі підстави для проведення фактичних перевірок в сфері виробництва і обігу підакцизних товарів, а саме: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Таким чином, перевірка ФОП " ОСОБА_1 " була проведена в рамках здійснення функцій визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, покладених на органи ДФС України ст. 19-1 Податкового кодексу України та ст. 16 Закону №481/95-ВР, що відповідає вимогам п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.

В ході проведення перевірки відповідачем було встановлено факт роздрібної реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів з 14.06.2018 без наявності відповідної ліцензії, що є порушенням ст. 15 Закону №481/95-ВР.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством (частина перша статті 17 Закону №481/95-ВР).

Положеннями абзацу 5 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону №481/95-ВР, регламентований спеціальним Порядком, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790 (далі - Порядок № 790).

Так, відповідно до п. 5 Порядку № 790 підставами для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" є акт перевірки додержання суб`єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та /або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства.

Не погоджуючись з викладеними у акті обставинами допущених порушень, позивач в апеляційній скарзі стверджує, що господарська діяльність щодо реалізації алкогольних і тютюнових виробів в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" не здійснювалася з липня 2018, оскільки з того моменту закінчився строк ліцензії на реалізацію даних видів товарів.

Такі ствердження позивача є необгрунтованими, оскільки у ФОП ОСОБА_1 термін дії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) скінчився 14.06.2018, а нова ліцензія не була отримана (а.с.96-97). Зважаючи на відсутність ліцензії у позивача було й відсутнє право на роздрібну реалізацію алкогольними напоями і тютюновими виробами. При цьому враховуються складені додатки до акту на підтвердження фактичного знаходження алкогольних та тютюнових виробів, підписані продавцем магазину ОСОБА_2 , з письмових пояснень якої, відібраних під час проведення перевірки, вбачається знаходження на реалізації в магазині алкогольної та тютюнової продукції (а.с. 57 - 61).

Під час здійснення фактичної перевірки було встановлено та відображено в "Довідці про алкогольні напої, які знаходяться ФОП ОСОБА_1 ", що у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" знаходяться алкогольні напої, а саме: коньяк, бренді, шампанське, вино, вермут, горілка у кількості 108 пляшок на суму 4595,00 грн; пиво у кількості 188 пляшок на суму 5038,70 грн; сигарети у кількості 37 пачок на суму 756,00 грн (а.с.52-56). Сам факт знаходження такого товару в магазині не заперечується позивачем, що додатково свідчить про обгрунтованість застосованих штрафних санкцій за дійсне порушення вимог Закону №481/95-ВР.

Суд першої інстанції правильно врахував ту обставину, що дата розливу пива, як і дата виготовлення інших алкогольних напоїв, перелік яких наведений в "Довідці про алкогольні напої, які знаходяться ФОП ОСОБА_1 ", свідчить про придбання такої підакцизної продукції вже після закінчення терміну дії ліцензії (а.с.52-55).

На спростування даного факту позивач не надав пояснень щодо мотивів придбання та підстав зберігання, придбаних після закінчення дії ліцензії, алкогольних напоїв в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Відповідно до частини 37-38 статті 15 Закону №481/95-ВР зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру. Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб`єкта господарювання з обов`язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

У відповідності до приписів статті першої Закону № 481/95-ВР, місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів;

Місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання;

Згідно із положеннями статті 15 Закону № 481/95-ВР зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб`єкта господарювання з обов`язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

За невиконання платниками названих правил в статті 15 Закону №481/95-ВР тягне за собою застосування санкції відповідно до частини другою статі 17 цього ж Закону а саме, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень.

З врахуванням вищезазначеного факту зберігання підакцизного товару та вимог діючого законодавства, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності за зберігання алкогольних напоїв у місцях, не внесених до Єдиного реєстру місць зберігання. Доводи апеляційної скарги про можливість зберігання алкогольної та тютюнової продукції до оформлення відповідної ліцензії на їх реалізацію є необгрунтованими, оскільки протирічать вимогам Закону №481/95-ВР.

Щодо порушень вимог абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону №481/95-ВР, згідно яких алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством, та постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (далі - Постанова № 957).

Відповідно до абзацу 16 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Згідно абзацу 14 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10000 гривень.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду обставини, в тому числі з пояснень працівника магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", щодо здійснення реалізації алкогольних та тютюнових виробів без наявних ліцензій, без використання реєстраторів розрахункових операцій, за відсутності книги обліку розрахункових операцій, без наявності акцизних марок на таких виробах та за нижчою, ніж передбачено Постановою №957 , колегія суддів констатує наявність підстав для застосування штрафних санкцій на підставі абзаців 14 та 16 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР.

Доводи апеляційної скарги про відсутність зв`язку наявних товарів без акцизних марок з торгівельною діяльністю магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» спростовуються встановленими обставинами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Також, повністю спростовуються встановленими у справі обставинами доводи позивача про відсутність факту реалізації алкогольних і тютюнових виробів, в тому числі за цінами нижчими мінімальних роздрібних.

Підсумовуючи вищевикладене, згідно приписів ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та вимоги ч. 6 ст. 139 КАС України, понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 139, 229, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 по справі № 440/4259/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Гуцал
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець А.П. Бенедик
Повний текст постанови складено 09.07.2019.