Справа № 815/2227/18
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 815/2227/18

Категорія: 109010000Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М. Дата і місце ухвалення: 13.03.2019р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук`янчук О.В.

суддів - Бітова А.І.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Черкасовій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року по справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пішонівське-2009» до Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент муніципальної безпеки Одеської міської ради, КП «Одестранспарксервіс», про визнання протиправними та скасування окремих положень рішення ОМР від 27.08.2014 року №5286-VI, -

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2018 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Пішонівське-2009» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент муніципальної безпеки Одеської міської ради, КП «Одестранспарксервіс», про визнання протиправними та скасування положень пункту 71 по Суворовському району Додатку №2 до рішення Одеської міської ради від 27.08.2014р. №5286-VI «Про затвердження переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси, у новій редакції», яким передбачена спеціальна відведена стоянка за адресою: м. Одеса, вул. Ядова, 16в, площею 1237,5 кв.м. та кількістю місць для паркування - 90.

Позов обґрунтовувало тим, що на підставі рішення Одеської міської ради від 27.08.2014р. №5286-VI «Про затвердження переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси, у новій редакції» в квітні 2018 року за адресою: м. Одеса, вул. Ядова, 16в, почалось будівництво спеціальної відведеної стоянки. Однак, відповідна земельна ділянка є прибудинковою територією ОСББ «Пішонівське-2009», з моменту приймання-передачі 31.07.2009р. від забудовника прибудинкової території площею 2520 кв.м. позивач користується землею, сплачує за неї земельний податок, а співвласники будинку не приймали рішення щодо передачі прибудинкової території третім особам для будівництва та експлуатації автостоянки. Одеська міська рада, до прийняття рішення за п.71 по Суворовському району зобов`язана була пересвідчитись за допомогою наявних у неї проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації, що спеціальна відведена автостоянка не буде знаходитися на земельній ділянці, що належить до прибудинкової території будинку №16 по вул. Ядова в м. Одесі або інших сусідніх будинків, а також, що розміщення стоянки за вказаною адресою не порушуватиме норми та вимоги санітарної та будівельної безпеки щодо встановлення відстані між розміщенням житлових споруд та гаражних (паркувальних) місць.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано положення пункту 71 по Суворовському району Додатку №2 до рішення Одеської міської ради від 27.08.2014р. №5286-VI «Про затвердження переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси, у новій редакції», яким передбачена спеціальна відведена стоянка за адресою: м.Одеса, вул. Ядова, 16в, площею 1237,5 кв.м. та кількістю місць для паркування - 90.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Одеська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування і недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, просить скасувати рішення від 13.03.2019р. з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ОСББ «Пішонівське-2009».

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам відповідача, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Наданий ОСББ «Пішонівське-2009» акт приймання-передачі ЗАТ «Будівельно-монтажне управління №9 «Одесбуд» житлового комплексу, розташованого по вул.Ядовій, 16-в в м.Одесі на баланс ОСББ, в якому зазначена площа прибудинкової території 25100 кв.м., не є належним доказом наявності у позивача права власності або користування на будь-яку земельну ділянку, в тому числі на прибудинкову територію, а також не дає можливості визначити розмір та конфігурацію останньої.

Також, апелянт посилається на те, що судом не враховано, що єдиним документом, що підтверджує державну реєстрацію земельної ділянки, є витяг з Державного земельного кадастру. Проте, земельна ділянка, на якій знаходиться житловий будинок та прибудинкова територія, про яку позивач зазначає у позові, ОСББ «Пішонівське-2009» не виділялася, будь-яка землевпорядна документація не розроблялася. Зазначене, за твердженнями апелянта, свідчить про те, що спірним рішенням Одеської міської ради не порушено прав позивача, які підлягають захисту в судовому порядку, у зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

ОСББ «Пішонівське-2009» подало письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу Одеської міської ради залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСББ «Пішонівське-2009» утворено 28.07.2009р. та основним видом діяльності ОСББ, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є комплексне обслуговування об`єктів (код КВЕД 81.10).

Позивач має на балансі житловий комплекс, розташований за адресою: м.Одеса, вул. Ядова (Ювілейна), 16-в, отриманий від забудовника ЗАТ «Будівельно-монтажне управління №9 «Одесбуд» згідно акту приймання-передачі від 31.07.2009р. Будівлю введено в експлуатацію 12.05.2009р.

Рішенням Одеської міської ради від 27.08.2014р. № 5286-VI «Про затвердження переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси, у новій редакції» було затверджено перелік земельних ділянок для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, серед яких у додатку №2 за п.71 по Суворовському району визначено, що за адресою: м. Одеса, вул. Ядова, 16-в відведена стоянка площею 1237,5 кв.м. та кількістю місць для паркування - 90.

Не погоджуючись з правомірністю вказаного рішення та з посиланням на те, що в квітні 2018 року на його підставі на земельні ділянці, яка є прибудинковою територією ОСББ «Пішонівське-2009», розпочалися будівельні роботи із облаштування спеціально відведеної автостоянки, які здійснювало комунальне підприємство «Одестранспарксервіс», позивач звернувся до суду з позовом про скасування пункту 71 по Суворовському району Додатку №2 до рішення Одеської міської ради від 27.08.2014р. №5286-VI.

Задовольняючи позов ОСББ «Пішонівське-2009» суд першої інстанції виходив з того, що на момент винесення відповідачем оскаржуваного рішення, будівля за адресою: м. Одеса, вул. Ядова, 16-в, була фактично розміщена за вказаною адресою та введена в експлуатацію. А відтак, за висновками суду першої інстанції, при затвердженні переліку спеціальних земельних ділянок для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів Одеська міська рада мала враховувати те, що подальше розміщення на затверджених ділянках автостоянки порушуватиме встановлені санітарні та будівельні вимоги.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання відповідача на відсутність порушених прав позивача, які підлягають захисту в судовому порядку, обґрунтовані не оформленням ОСББ «Пішонівське-2009» права власності та права користування на земельну ділянку, які позивач вважає прибудинковою територією, зазначивши, що визначення прибудинкової території чітко встановлене національним законодавством, а її мінімальні розміри з урахуванням санітарних норм та вимог безпеки конкретизуються Наказом Міністерства охорони здоров`я України №173 від 19.06.1996р., яким затверджено Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів, а також Наказом Держкоммістобудування від 17.04.1992р. №44, яким затверджено Державні будівельні норми «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

Також, при вирішенні спору судом враховано, що ОСББ «Пішонівське-2009» 13.07.2018р. зверталося до Виконавчого комітету Одеської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в якості прибудинкової території для обслуговування житлового будинку, за результатами розгляду якого будь-яких рішень не прийнято.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСББ «Пішонівське-2009» та наявність підстав для їх задоволення виходячи з наступного.

Згідно п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно ч.4 ст.4 Закону основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Майно об`єднання утворюється з майна, переданого йому співвласниками у власність, одержаних доходів, іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» прибудинкову територію визначено як територію навколо багатоквартирного будинку, визначену на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Вказаною нормою, також, передбачено, що спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників.

У відповідності до ст.38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Статтею 39 ЗК України передбачено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації.

З вказаних норм слідує, що певна територія навколо житлового будинку є прибудинковою територією, яка необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників. При цьому, прибудинкова територія є спільною сумісною власністю співвласників житлового будинку та вона визначається на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди.

Заперечуючи проти позову та в обґрунтування вимог апеляційної скарги Одеська міська рада посилається на те, що ОСББ «Пішонівське-2009» не оформлено права користування прибудинковою територією у встановленому законодавством порядку, не надано жодного доказу існування будь-якої документації стосовно визначення прибуткової території, у зв`язку з чим спірним рішенням Одеської міської ради від 27.08.2014 року №5286-VI не порушено прав позивача.

При цьому, Одеська міська рада, в свою чергу, і не спростовує той факт, що починаючи з 2009 року ОСББ фактично користується земельною ділянкою навколо житлового будинку площею 2510 кв.м. та сплачує до бюджету земельний податок.

Дійсно, учасниками справи не заперечується, що на час звернення з даним позовом до суду ОСББ «Пішонівське-2009» не оформило в порядку, встановленому ст.ст.122, 123 ЗК України, права власності або права користування на земельну ділянку, яка є прибудинковою територією. Право на звернення до виконавчого комітету міської ради з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в якості прибудинкової території для обслуговування житлового будинку, реалізовано позивачем лише 13.07.2018р., однак рішення за результатами розгляду вказаного клопотання уповноваженим органом місцевого самоврядування ще не прийнято.

Однак, колегія суддів зазначає, що при зверненні з даним позовом до суду ОСББ «Пішонівське-2009» посилалося, серед іншого, і на порушення прав співвласників об`єднання щодо задоволення житлових, соціальних та побутових їх потреб. Позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що при вирішенні питань планування та забудови населених пунктів відповідачу необхідно було керуватися вимогами діючих будівельних норм і правил та інших інструктивно-методичних документів, узгоджених з Міністерством охорони здоров`я України, що використовуються для вказаних цілей. Зокрема, позивач наполягає на необхідності дотримання мінімально допустимих відстаней від наземних і комбінованих (наземно-підземних) гаражів і автостоянок легкових автомобілів до житлових і громадських будинків, які встановлені чинним законодавством.

Тобто, вирішення спору про право щодо земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Ядова, 16 в виходить за межі предмету доказування у даній справі.

Колегія суддів вважає обґрунтованим посилання суду першої інстанції, що при винесенні оскаржуваного рішення стосовно затвердження спеціально відведеного місця для паркування за адресою: м. Одеса, вул. Ядова, 16в, відповідач був обізнаний про факт розміщення з 2009 року за вказаною адресою багатоквартирного будинку та введення його в експлуатацію, однак міська рада проігнорувала встановлені чинним законодавством норми та вимоги санітарної та будівельної безпеки щодо встановлення відстані між розміщенням житлових споруд та гаражних (паркувальних) місць.

Відповідно до п.5.28 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України №173 від 19.06.1996р., індивідуальні гаражі та відкриті майданчики для постійного зберігання особистих автомобілів місткістю до 300 легкових автомобілів слід розміщувати на периферії мікрорайонів або спеціально виділених ділянках житлових районів з віддаленням від дитячих ігрових майданчиків, місць відпочинку населення, шкіл, дошкільних закладів.

Відстані від наземних і наземно-підземних гаражів, відкритих стоянок, призначених для постійного і тимчасового зберігання легкових автомобілів, і станцій технічного обслуговування з урахуванням проїздів до них, до житлових і громадських будівель, а також до ділянок шкіл, дитячих ясел-садків, лікувальних закладів стаціонарного типу і закладів відпочинку слід приймати не менше наведених у додатку N10 (не менше 25 метрів)

Наказом Держкоммістобудування від 17.04.1992р. №44 затверджено Державні будівельні норми «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», преамбулою яких чітко визначено, що ці норми обов`язкові для органів державного управління, місцевого і регіонального самоуправління підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об`єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських поселень.

Пунктами 7.44, 7.50 даних Норм встановлено, що гаражі та автостоянки індивідуальних автомобілів слід розміщувати, в основному, на периферії житлових районів і міжмагістральних територіях або у їхніх межах на ділянках, віддалених від місць, призначених для ігор дітей і відпочинку населення. Відстані від наземних і комбінованих (наземно-підземних) гаражів і автостоянок легкових автомобілів до житлових і громадських будинків слід приймати не менше тих, що наведені у таблиці 7.5 (не менше 25 метрів).

Як правильно зазначив суд першої інстанції, при затвердженні переліку спеціальних земельних ділянок Одеська міська рада мала враховувати те, що з огляду на наявність на відповідній земельній ділянці багатоквартирного житлового будинку подальше розміщення на затверджених ділянках автостоянки порушуватиме встановлені санітарні та будівельні вимоги.

Доводів протилежного щодо вказаних обставин апелянт не зазначає.

Варто зазначити, що ст.42 ЗК України передбачено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тобто, чинним законодавством визначено право ОСББ на передачу йому земельної ділянки та не встановлено строків звернення до уповноваженого органу щодо реалізації цього права, як і не встановлено наслідків пропуску таких строків у вигляді втрати права на прибудинкову територію та, в свою чергу, отримання міською радою права на власний розсуд розпоряджатися землею поруч з будинком, незважаючи на інтереси його мешканців.

З вказаного слідує, що до прийняття спірного рішення Одеська міська рада повинна була встановити автостоянка якої площі може бути встановлена в межах існуючої забудови таким чином, щоб не порушувати прав мешканців існуючого житлового будинку за відповідною адресою та щоб було дотримано встановлені чинним законодавством норми та вимоги санітарної та будівельної безпеки щодо встановлення відстані між розміщенням житлових споруд та гаражних (паркувальних) місць.

Проте, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятого ним рішення, ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції не надано жодного доказу врахування, при прийнятті рішення від 27.08.2014р. №5286-VI в частині відведення стоянки за адресою: м. Одеса , вул. Ядова , 16 в, площею 1237,5 кв.м. та кількістю місць для паркування - 90, існуючої забудови земельної ділянки та встановлених вимог щодо відстані між розміщенням житлових споруд та гаражних (паркувальних) місць.

У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року, заява №29979/04, (пункт 71) Європейським судом з прав людини викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень та розкрито елементи змісту «доброго врядування». Зокрема, зазначено, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не повинні виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Апеляційний суд зазначає, що за приписами Конституції України власність зобов`язує (ст. 13), а тому розпорядження землями територіального громади міста Одеси, зобов`язано відбуватись з дотримання вимог чинного законодавства.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та надана їм належна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення від 13.03.2019р. суд апеляційної інстанції не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329, 331 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 08 липня 2019 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Судді: А.І. Бітов

І.Г. Ступакова