Справа № 826/863/18
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/863/18 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко А.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.
суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б.
за участю секретаря: Присяжної Д. В.

позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Грищенко О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: не зазначена) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправною та скасування податкової вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 18.12.2017 р. № 126547-17.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року позов був задоволений у частині вимог про визнання оскаржуваної податкової вимоги протиправною. Також суд першої інстанції стягнув за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 352, 00 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8935, 20 грн.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням у частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення у відповідній частині. Свої вимоги обґрунтовував тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права. Скаржник вказував на те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним із розміром сплаченого судового збору та ціною позову.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині стягнення на користь позивача понесених нею судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8935, 20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві. Відмовлено в задоволенні вимог позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 жовтня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 19.03.2019 р. касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року в частині питання щодо відшкодування витрат на правову допомогу скасовано, справу № 826/863/18 в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції, ВС вказав, що суд апеляційної інстанції не надав правової оцінки доводам податкового органу про те, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним із ціною позову. Крім того, суди не встановили статус представника позивача ОСОБА_1 станом на момент подання позову, тобто чи є вона фахівцем у галузі права, яка за законом має право на надання правової допомоги, якщо є, то чим це підтверджується.

У відповідності до ч. 5 ст. 353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Відтак, у відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги в частині підстав для скасування рішення суду апеляційної інстанції Верховним Судом.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю видано представнику позивача 08.02.2018 р. (а. с. 51).

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Зважаючи на те, що уповноваженим органом надано представнику позивача у лютому 2018 року статус адвоката, у колегії суддів відсутні підстави ставити під сумнів належність перевірки вказаним органом наявності у ОСОБА_1 повної вищої юридичної освіти та стажу роботи в галузі права не менше двох років.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що позивач має право на компенсацію послуг, наданих вказаною особою.

В частині правомірності заявленої ціни колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи, її предметом є податкова вимога, якою визначено податковий борг у розмірі 15170, 13 грн.

У відповідності до п. 20 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

За змістом п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на викладене, дана справа має ознаки малозначної.

В той же час, згідно матеріалів справи 10.01.2018 р. між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 був укладений договір № 16 про надання правничої допомоги. У вказаному договорі зазначено, що виконавцем послуг є фахівець у галузі права.

Згідно з умовами вказаного договору ОСОБА_1 зобов`язувалася надавати позивачу правничу допомогу у формі надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності замовника, оскарження податкової вимоги від 18 грудня 2017 року № 126547-17 Головного управління ДФС у м. Києві у судовому порядку, в тому числі складання скарг та позовної заяви, складання інформаційних запитів, складання та підготовка процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів замовника, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення, в тому числі у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Також позивач надала суду копію акту виконаних робіт від 15 січня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 правничу допомогу у формі консультацій з податкового законодавства, складання позовної заяви про скасування податкової вимоги від 18 грудня 2017 року № 126547-17 та виготовлення копій необхідних документів вартістю 8935 грн. 20 коп. (за шість годин витраченого часу).

Згідно квитанції № 0.0.936970992.1 послуги були оплачені у повному обсязі 12 січня 2018 року.

З акту вбачається, що фахівцем у галузі права було витрачено час на:

- надання консультацій з податкового законодавства;

- виготовлення копій необхідних документів;

- роздруківка квитанцій для сплати судових витрат;

- складання позовної заяви.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що її доводи обґрунтовані передчасністю надіслання позивачу податкової вимоги у зв`язку з триваючою процедурою оскарження податкового повідомлення - рішення позивачем.

Вказана обставина не є унікальною, є предметом дослідження у багатьох судових рішеннях з даного питання та не потребує значного часу на дослідження нормативно - правових актів, відмінних від Податкового кодексу України.

Зважаючи на викладене, керуючись внутрішнім переконанням, колегія суддів приходить до висновку, що для опрацювання податкового законодавства та формування позовної заяви фахівцю у галузі права достатньо не більше двох годин.

Також колегією суддів встановлено, що кількість аркушів адміністративної справи на момент ухвалення рішення суду першої інстанції складає 77 сторінок.

На стадії подання позову позивачем до суду першої інстанції подано 25 сторінок, та виготовлено приблизно ж стільки сторінок для відповідача.

Додатково позивачем до суду першої інстанції подано документів на 27 сторінках.

З огляду на наведене, можна узагальнити, що кількість скопійованих та поданих документів становить менше 100 аркушів, більшість з яких роздруковані за допомогою комп`ютерної техніки та копіювання не потребують.

За цих обставин, колегія суддів вважає, що для виготовлення копій документів достатньо п`ятнадцяти хвилин, що становить 0, 25 години.

Також в матеріалах справи наявні дві квитанції про сплату судових витрат (а .с. 4, 5), подані в оригіналі з підписом уповноваженої особи банку та печаткою.

Зважаючи на що, колегія суддів вважає непідтвердженими доводи позивача про витрачання часу на їх виготовлення.

Відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1489, 20 грн.х2, 25 = 3350, 70 грн., що, на думку колегії суддів, є співмірним із заявленою ціною позову у даному майновому спорі та відповідає складності малозначної справи.

Відтак доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом приймаються в якості належних.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його часткового скасування.

Керуючись ст.ст. 139, 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправною та скасування податкової вимоги задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року в частині стягнення на користь ОСОБА_2 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5584, 50 гривень (п`ять тисяч вісімдесят чотири гривні 50 копійок) скасувати.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 04.07.2019 р.)