Справа № 160/751/19
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2019-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
05 липня 2019 року м. Дніпросправа № 160/751/19
Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Мельник В.В.,
перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року по справі
до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року по справі №160/751/19 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обгрунтування заяви відповідач зазначив про те, що вперше апеляційну скаргу останнім було подано 20.05.2019 року, однак ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 31.05.2019 року апеляційну скаргу було повернуто у зв`язку з недотриманням вимог ст. 59 КАС України. Після усунення обставин, зазначених судом в ухвалі про повернення апеляційної скарги, відповідачем відразу повторно подано апеляційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року по справі №160/751/19.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, на підставі наступного.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Частиною 2 статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

З матеріалів справи встановлено, що 02 квітня 2019 року в порядку письмового провадження складено повний текст оскаржуваного рішення суду першої інстанції (а.с. 117-120), копія якого отримана заявником 16 квітня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 122).

Таким чином строк для подання апеляційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України сплив 02 травня 2019 року, а з урахуванням ч. 2 ст. 295 КАС України - 16 травня 2019 року.

20 травня 2019 року відповідачем вперше подано апеляційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року по справі №160/751/19 (а.с. 124-127), що свідчить про подання апеляційної скарги з пропуском строку на апеляційне оскарження, встановленого ч.ч. 1, 2 ст. 295 КАС України.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року по справі №160/751/19 - повернуто на підставі п. 1 ч. 4 ст. 298 КАС України (а.с. 130-131).

Ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2019 року про повернення апеляційної скарги відповідачем в касаційному порядку оскаржена не була та є чинною.

26 червня 2019 року відповідачем вдруге подано апеляційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року по справі №160/751/19 (а.с.135-141).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу відповідача на те, що оскільки ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2019 року про повернення апеляційної скарги останнім у касаційному порядку оскаржена не була та є чинною, то до повторних апеляційних скарг застосовуються вимоги КАС України як до нової апеляційної скарги. При цьому, заявник апеляційної скарги під час реалізації свого права на повторне звернення до суду з апеляційною скаргою не звільняється від обов`язку дотримуватися встановленого законодавством строку звернення до суду з такою апеляційною скаргою.

Крім того, відповідачем вже при поданні первинної апеляційної скарги було пропущено установлений законом строк на апеляційне оскарження, при цьому як з моменту складення повного тексту оскаржуваного рішення суду першої інстанції, так і з моменту отримання його копії.

Також суд апеляційної інстанції зазначає про те, що не виконання вимог КАС України щодо оформлення апеляційної скарги, у тому числі щодо підтвердження повноважень особи, яка її подає, та, як наслідок, повернення вперше поданої апеляційної скарги, не свідчать про наявність об`єктивно непереборних обставин, які не залежали від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Поряд із зазначеним, суд наголошує і на тому, що обставини попереднього звернення відповідача з апеляційною скаргою самі по собі не свідчать про поважність підстав пропуску строку на апеляційне оскарження при повторному зверненні. Такий висновок ґрунтується, в тому числі й з того, що останнім не було оскаржено ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення вперше поданої апеляційної скарги, тобто відповідач фактично погодився з даним рішенням суду.

Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що підстави, наведені заявником апеляційної скарги для поновлення строку апеляційного оскарження, є неповажними.

Крім того, всупереч вимогам п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України заявником до апеляційної скарги не долучено документ про сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано позов про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, що свідчить про подання позову немайнового характеру.

Порядок та розмір сплати судового збору визначений Законом України "Про судовий збір" від 14 липня 2011 року № 3674-VI.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на перше січня 2019 року становить 1921 грн.

Отже, ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні адміністративного позову немайнового характеру у даній справі складає 768,40 грн. (1921*0,4).

Згідно з пп.2 п.3 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, заявнику слід сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1152,60 грн. (768,40*150%), згідно до наступних реквізитів для сплати судового збору:

Отримувач коштів: УК у Шевчен.р.м.Дніпра/Шев.р/22030101;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989274;

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

Код банку отримувача (МФО) 899998;

Рахунок отримувача 1005;

Код класифікації доходів бюджету 22030101;

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Третій апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, тому суддя, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог, встановлених КАС України, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки апеляційної скарги, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Згідно з частиною 3 статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків встановлених цим Кодексом, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші поважні підстави для поновлення строку.

Оскільки вищевказані обставини перешкоджають прийняттю апеляційної скарги до провадження суду апеляційної інстанції, тому у відповідності до ст.ст. 169, 296, 298 КАС України апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, а заявнику апеляційної скарги необхідно надати строк для усунення встановлених недоліків апеляційної скарги, шляхом подання до суду апеляційної інстанції:

- заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку;

- документу про сплату судового збору у розмірі 1152,60 грн.

Керуючись ст.ст. 169, 296, 298 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року по справі №160/751/19 - залишити без руху та надати строк десять днів з моменту отримання заявником копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду апеляційної інстанції:

- заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку;

- документу про сплату судового збору у розмірі 1152,60 грн.

Копію ухвали направити особі, яка подала апеляційну скаргу - для виконання.

Роз`яснити заявнику апеляційної скарги, що у разі, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя В.В. Мельник