Справа № 480/1333/19
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 р. Справа № 480/1333/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Воловика С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Терехової О.Ю.,

представника позивача - Чемолосова О.В.,

представника відповідача - Войтенка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/1333/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Електрифікатор"

до Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання протиправною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Електрифікатор" (далі по тексту - позивач, ТОВ "ВКК "Електрифікатор") звернулося до суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДФС у Сумській області). в якій просить суд:

- визнати протиправною та скасувати вимогу №Ю-21953-17 від 04.02.2019 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 192301,07 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що зазначена в вимозі заборгованість (недоїмка) виникла в наслідок того, що відповідачем не відображено в інтегрованій картці обліку позивача факту сплати єдиного внеску за травень 2016 року в сумі 225136,35 грн. Однак, 18.05.2016 позивач здійснив перерахування коштів на сплату єдиного внеску за травень 2016 року в сумі 225136,35 грн., шляхом направлення платіжного доручення №247 до банківської установи - ПУАТ «Фідобанк». Але Банк не здійснив платіж, тобто не виконав свої зобов`язання своєчасно, чим порушив порядок своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. Відповідач, ігноруючи судові рішення по справах щодо незаконності винесених вимог, в порушення п.п.19-1.1.2. ст.19-1 ПК України не вніс змін до інтегрованої картки платника податків, у зв`язку з чим виносить вимоги про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (без врахування сплачених позивачем коштів в травні 2016 року).

Враховуючи наведені обставини, позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими, а вимогу протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою сумського окружного адміністративного суду від 15.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №480/1333/19, призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 13.06.2019 об 11 год. 00 хв.

Головне управління ДФС у Сумській області з позовними вимогами не погодилось, у відзиві на позовну заяву (а.с.45-46) зазначило, що оскільки кошти не надійшли на бюджетні рахунки органу Державного казначейства, так як платіжне доручення №247 від 18.05.2016 на суму 225 136,35 грн. було повернуте без виконання ПУАТ «Фідобанк» і не враховані в доходну частину державного або місцевого бюджетів, податкові зобов`язання або податковий борг у такому разі не можуть вважатися погашеними.

Враховуючи наведені обставини, ГУ ДФС у Сумській області вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 13.06.2019, занесеною до протоколу, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому засіданні на 04.07.2019 о 10 год. 00 хв.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав його необґрунтованості.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ГУ ДФС у Сумській області було винесено вимогу №Ю-21953-17 від 04.02.2019 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 192301,07 грн. (а.с.10).

Позивач, не погодившись з вимогою, в адміністративному порядку подав скаргу до Державної фіскальної служби України (а.с.11-12). ДФС України розглянуло скаргу та прийняло рішення №14182/6/99-99-11-05-02-25 від 26.03.2019, яким залишено скаргу без задоволення, а вимогу - без змін (а.с.13-14).

Підставою для винесення вказаної вимоги було те, що станом на 24.06.2016 згідно інтегрованої картці по ЄСВ за позивачем обліковується заборгованість в сумі 19 541,97 грн.

18 травня 2016 року позивач здійснив перерахування коштів на сплату єдиного внеску за травень 2016 року в сумі 225136,35 гривень, шляхом направлення платіжного доручення № 247 до банківської установи - ПУАТ «Фідобанк» (далі по тексту - Банк).

Але Банк не здійснив платіж, тобто не виконав свої зобов`язання своєчасно, чим порушив порядок своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 20 травня 2016 року № 8 Банк було віднесено до категорії неплатоспроможних.

26.05.2016 ТОВ ВКК "Електрифікатор" зверталося до ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області з листом про зарахування в якості сплати податків сум, перерахованих на підставі платіжного доручення № 247 від 18.05.2016 на суму 225 136,35 грн. (а.с.14).

ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області листом №27503/10/18-19-17.06.38 від 06.06.2016 надало позивачу інформацію, що не має повноважень та підстав звертатися до банківських установ із вимогою здійснити перерахування коштів, сплачених ТОВ ВКК "Електрифікатор" у вигляді податків, але не перерахованих банківськими установами до державного бюджету.

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.

Основним нормативно-правовим актом, що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI з наступними змінами та доповненнями у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2464-VI).

Зокрема, порядок обчислення та сплати єдиного внеску платниками такого внеску визначений ст. 9 Закону № 2464-VI. Так, згідно ч. 7 і абз. 1 ч. 8 ст. 9 зазначеного Закону єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники, зазначені в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, які не мають банківського рахунку, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв`язку.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

В силу приписів норм ч. 4 ст. 8 Закону № 2464-VI порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за № 751/28881, затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яким визначено організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За даними оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску ДФС та її територіальними органами формується звітність про нарахування та надходження податків, зборів, єдиного внеску, надходження митних та інших платежів до бюджетів, податковий борг, недоїмку зі сплати єдиного внеску, відшкодування податку на додану вартість, результати контрольно-перевірочної роботи, розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), надміру сплачені податки, збори, єдиний внесок тощо (п. 6 розд. І цього Порядку).

Нарахування узгоджених сум грошових зобов`язань за податками, зборами, митними платежами та сум єдиного внеску, нарахованих до сплати, в інтегрованій картці платника здійснюється датою граничного строку сплати таких нарахувань.

В силу приписів п. 1 ч. 10 ст. 9 Закону № 2464-VI днем сплати єдиного внеску, у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів вважається - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

В розумінні п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI «недоїмка» - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14, п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України податковий борг, це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п.1.24, п. 1.29 ст. 1, п. 8.1 ст. 8, п. 22.4 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» №2346-111 від 5 квітня 2001 року переказом коштів є рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Платіжна система, це платіжна організація, учасники платіжної системи та сукупність відносин, що виникають між ними при проведенні переказу коштів. Проведення переказу коштів є обов`язковою функцією, що має виконувати платіжна система. Банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Згідно з п. 2.14 «Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 року за №377/8976, Банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов`язково заповнює реквізити «Дата надходження» і «Дата виконання», а банк стягувача «Дата надходження в банк стягувача» (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп «Вечірня». Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту «Дата надходження», який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення.

В платіжному дорученні від 18 травня 2016 року № 247 на суму платежу 225136,35 грн. з призначенням "Єдиний внесок за травень 2016" наявна відмітка банку про одержання платіжного доручення 18.05.2016 (а.с.15).

Згідно з п. 129.6 ст. 196 Податкового кодексу України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Згідно з положеннями ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» отримувач має право на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.

Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що порушення порядку зарахування до бюджету та державних цільових фондів податків і зборів при пред`явленні платником податків до установи банку платіжних доручень у встановлений строк є виною банку, крім випадку, передбаченого п. п. 129.7 ст. 129 Податкового кодексу України, яким встановлено, що не вважається порушенням строків зарахування податків і зборів (обов`язкових платежів) з вини банку, якщо таке порушення стало наслідком регулювання Національним банком України економічних нормативів такого банку, що призводить до браку вільного залишку коштів на такому кореспондентському рахунку для здійснення зарахування; якщо у майбутньому банк або його правонаступники відновлюють платоспроможність, відлік термінів зарахування податків, зборів (обов`язкових платежів) розпочинається з моменту такого відновлення. Тобто відлік термінів зарахування податків, зборів (обов`язкових платежів) після відновлення платоспроможності банку розпочинається саме для банку, а не для платника податків.

Дана правова позиція узгоджується з судовою практикою що склалась, зокрема, в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 15.12.2015 № К/800/30114/15, від 15.12.2015 № К/800/29792/15, від 07.10.2015 № К/800/44994/13, від 11.06.2015 № К/800/11834/15, від 26.02.2014 № К/800/13275/13.

З огляду на викладені вище обставини, позивач виконав свій обов`язок по сплаті єдиного внеску у відповідності до норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а тому податкового органу не було правових підстав для виставлення вимоги про повторну сплату позивачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що не відображення відповідачем в інтегрованій картці платника фактичних обставин щодо сплати єдиного соціального внеску в сумі 225136,35 грн. - призвело до викривлення інформації про стан розрахунків позивача із бюджетом, та створило формальні передумови для винесення неправомірної вимоги № Ю-21953-17 від 16.08.2016 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 55277,97 грн. (така сума боргу (недоїмки) рахувалась у позивача станом на 16.08.2016).

Неправомірність вимоги № Ю-21953-17 від 16.08.2016 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 55277,97 грн. підтверджується постановою Сумського окружного адміністративного суду від 11.10.2016 по справі № 818/1096/16, якою адміністративний позов ТОВ "ВКК "Електрифікатор" до Державної податкової інспекції у м. Сумах про визнання протиправною та скасування вимоги було задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу ДПІ у м. Сумах про сплату боргу (недоїмки) № Ю-21953-17 від 16.08.2016.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.12.2016 апеляційну скаргу ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області залишено без задоволення, а постанову Сумського окружного адміністративного суду від 11.10.2016 по справі № 818/1096/16 залишено без змін.

При цьому, в мотивувальній частині суд зазначив, що ТОВ "ВКК "Електрифікатор" виконало свій обов`язок по сплаті єдиного внеску у відповідності до норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» при перерахуванні сум єдиного соціального внеску у сумі 225136,35 грн. платіжним дорученням № 247 від 18.05.2016, а тому у ДПІ у м. Сумах не було правових підстав для виставлення вимоги про повторну сплату позивачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 55277,74 грн.

Таким чином, відповідач, не враховуючи судове рішення по справі №818/1096/16, яке набрало законної сили, в порушення п.п.19-1.1.2. ст.19-1 ПК України не внесло змін до інтегрованої картки платника податків, у зв`язку з чим 15.01.2018, протиправно, на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, вдруге винесло вимогу № Ю-21953-17 від 15.01.2018 про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 194387,65 грн. (така сума недоїмки рахувалась у позивача станом на 15.01.2018).

Неправомірність вимоги № Ю-21953-17 від 15.01.2018 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 194387,65 грн. підтверджується рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.05.2018 по справі № 818/880/18, яким адміністративний позов ТОВ "ВКК "Електрифікатор" до ГУ ДФС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги - задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № Ю-21953-17 від 15.01.2018.

Фактично, податковий борг (недоїмка), який обліковує відповідач на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів був предметом судового розгляду по справах №818/1096/16 та № 818/880/18, рішення по яких набрали законної сили.

Зазначеними судовими рішеннями встановлено відсутність у позивача податкового боргу, тому відповідач був зобов`язаний відкоригувати дані особової картки платника податків, шляхом виключення з них сум боргу по сплаті єдиного внеску в сумі 225136,35 грн., сплачені платіжним дорученням № 247 від 18.05.2016, які судовим рішенням визнані сплаченими.

Крім того, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 р. у справі № 1840/3551/18 було визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.09.2018 р. № Ю-21953-17 про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 201 490,91 грн. Крім того, було зобов`язано Головне управління ДФС у Сумській області відобразити в інтегрованій картці платника Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Електрифікатор" суму сплаченого єдиного соціального внеску згідно платіжного доручення № 247 від 18.05.2016 в розмірі 225 136,35 гривень.

Рішення в даній справі набрало законної сили.

Натомість, незважаючи на встановлені обставини за судовими рішеннями по справах №818/1096/16, №818/880/18 та № 1840/3551/18, які набрали законної сили, ГУ ДФС у Сумській області, в порушення п.п.19-1.1.2. ст.19-1 ПК України, не внесло змін до інтегрованої картки платника податків, та 04.02.2019 протиправно знову винесло вимогу № Ю-21953-17 від 04.02.2019 про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 192301,07 грн. (така сума недоїмки рахувалась у позивача станом на 31.01.2019).

Крім того, на час розгляду справи ДФС України винесено рішення №24266/6/99-99-11-05-02-25 від 27.05.2019 за результатами розгляду скарги ТОВ "Виробничо-комерційна компанія "Електрифікатор" від 22.04.2019 №15-04/19 щодо скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 02.04.2019 №Ю-21953-17, яким зобов`язано ГУ ДФС у Сумській області привести у відповідність дані інформаційної системи органу доходів і зборів платника, відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.48-49)

Сума недоїмки у відповідні періоди частково змінюється за рахунок сплати позивачем передплат, сплати яких враховуються в інтегрованій картці, та частково викривлюють фактичну суму недоїмки, яка виникла внаслідок неврахування та не проведення відповідачем в інтегрованій картці платника податків позивача суми фактично сплаченого єдиного внеску у сумі 225136,35 грн. платіжним дорученням № 247 від 18.05.2016.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладені вище обставини суд дійшов висновку, що вимога №Ю-21953-17 від 04.02.2019 є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При поданні позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2884,52 грн. за платіжним дорученням №896 від 26.04.2019 (а.с.40). Таким чином, позивачу необхідно відшкодувати витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 262-263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Електрифікатор" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Сумській області про сплату боргу (недоїмки) № Ю-21953-17 від 04.02.2019.

Стягнути з Головного управління ДФС у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 13, код 39456414) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Електрифікатор" (40030, м. Суми, вул. Гагаріна, 20, оф. 2, код 36550495) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 884, 52 (дві тисячі вісімсот вісімдесят чотири) грн. 52 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В повному обсязі рішення складено 11.07.2019.

Суддя С.В. Воловик