Справа № 1640/2754/18
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

10 липня 2019 р. рокуСправа № 1640/2754/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Кононенко З.О. , Мельнікової Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду питання про прийняття додаткової постанови в адміністративній справі за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Т.С. Канигіна, м. Полтава, повний текст складено 26.12.18 року по справі № 1640/2754/18
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Управління Держпраці у Полтавській області
про визнання протиправним та скасування припису та постанови,
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 року в задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовлено.

На зазначене рішення позивачем було подано апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2019 року апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було задоволено. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 року по справі № 1640/2754/18 скасовано.

Прийнято нове рішення, яким позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано припис про усунення виявлених порушень Управління Держпраці у Полтавській області № ПЛ1542/166/АН/П від 26.07.2018 у повному обсязі.

Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Полтавській області № ПЛ1542/166/АН/П/ПТ/ТД-ФС від 30.07.2018 у повному обсязі .

26.06.2019 року представник Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 звернувся до Другого апеляційного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з відповідача на його користь судового збору за подання позову та апеляційної скарги, витрат на правову допомогу.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Перелік правових підстав, за наявності яких суд може постановити додаткове рішення, передбачений ст. 252 КАС України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 28.11.2013р. №12-рп/2013, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя.

Згідно ч. 1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), - якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011р. № 3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

Таким чином, витрати по сплаті судового збору є судовими витратами.

Матеріалами справи підтверджено, що Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сплачено судовий збір за подання адміністративного позову згідно з квитанціями про сплату № 0. 0. .1 від 09.08.2018 в розмірі 3524, 00 грн. (т. 1 а.с. 4), № 10 від 30.08.2018 року в розмірі 7048, 00 грн. (т. 1 а.с. 5), № 26 від 25.10.2018 р. в розмірі 528,61 грн. (т. 1 а.с. 189) в загальному розмірі на суму 11100,61 грн.; за подання апеляційної скарги згідно з квитанцією № 6 від 03.04.2019 року в розмірі 15858,00 грн. (т. 2 а.с. 126).

Щодо стягнення витрат на правову допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 134 КАС України).

Згідно із ч. 2 ст. 134 КАС, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно із п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначено, що інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Таким чином, до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження витрат з оплати правової допомоги подано наступні документи: копію витягу з договору № 20/07/18 від 20.07.2018 р. про надання правничої допомоги, укладеного між позивачем та адвокатом Стасовським М.В., який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 24.06.2016 р. № 6 (т. 1 а.с. 67, 68); копію акту прийому передачі виконаних юридичних робіт від 28.11.2018 р. та від 04.06.2019 р. до договору про надання правової допомоги № 20/07/18 від 20.07.2018 р. (т. 2 а.с.198, 199); копії квитанцій про сплату коштів в якості оплати послуг адвоката за договором від № 20/07/18 від 20.07.2018 р.: № 28/11/18 від 28.11.2018 р. та № 17/05/19 р. від 17.05.2019 р. в загальній сумі 16520, 00 грн. (т. 2 а.с. 196, 197).

Таким чином, враховуючи, що позивачем надано необхідні докази на підтвердження сплати судового збору та витрат на правничу допомогу, а також те, що під час прийняття постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2019 р. не вирішено питання щодо відшкодування судових витрат, колегія суддів приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області на користь позивача судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду від 31.07.2018 р. (справа № 820/4263/17).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що наявні достатні правові підстави для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судового збору у розмірі 26 958, 61 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16520, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 11 100 (одинадцять тисяч сто) грн. 61 коп., за подання апеляційної скарги у розмірі 15 858 (п`ятнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу: у суді першої інстанції в розмірі 11 520 (одинацять тисяч п`ятсот двадцять) грн. 00 коп., у суді апеляційної інстанції в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Полтавській області.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський В.А.
Судді(підпис) (підпис) Кононенко З.О. Мельнікова Л.В.

Повний текст додаткової постанови виготовлений 10.07.2019 року