Справа № 759/9631/17
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 759/9631/17 Суддя (судді) першої інстанції: Шум Л.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Безименної Н.В., Мельничука В.П.,

за участю секретаря: Чуб Н.С.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17.07.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив суд зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ від 19.10.2000 (далі Закон № 2050-ІІІ).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання рішення суду від 14.03.2011 у справі № 2-а-997/11 ГУ ПФУ в м. Києві здійснило позивачу перерахунок його пенсії та нараховані щомісячні недоплачені суми пенсії, які не отримані ним з вини пенсійного органу. Загальний розмір недоотриманої суми пенсії склав 50 659,58 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17.07.2018 адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі відповідачем зазначено, що оскільки компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування пенсійним органом добровільно чи на виконання рішення суду, то не застосування пенсійним органом відповідної норми Закону, яке стосується спорів певної категорії, не може тягнути за собою неправомірність дій чи бездіяльності останнього в розумінні вимог КАС України, оскільки відповідач при прийнятті рішень діє у межах наданих йому повноважень та з урахуванням вимог чинного законодавства України.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу відсутність коштів на відповідних рахунках військової частини не може бути належною, обґрунтованою та, головне, законною підставою для здійснення позивачу виплати коштів, пов`язаних із індексацією грошового забезпечення.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задоволено частково. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17.07.2018 скасовано. Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати закрито.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 18.01.2019 у справі № 759/9631/17 (АП № К/9901/66972/18) справу № 759/9631/17 передано на розгляд до Великої Палати Верховного Суду.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з`явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За матеріалами справи ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції 1 категорії, інвалідом ІІ групи безстроково.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України № 2262-XII від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У грудні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ГУ ПФУ в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування і несплати йому пенсії у повному розмірі та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату доплати до пенсії відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991.

Святошинський районний суд м. Києва постановою від 14.03.2011, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.09.2011, адміністративний позов задовольнив частково. Визнав дії ГУ ПФУ в м. Києві незаконними та зобов`язав здійснити перерахунок і виплату позивачу державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.08.2010, за виключенням проведених виплат. Позовні вимоги щодо перерахунку пенсії за період з 21.06.2010 по 31.07.2010 (справа № 2а-997/11) залишив без розгляду. Рішення суду набрало законної сили і є чинним.

На підставі вказаного судового рішення ГУ ПФУ в м. Києві здійснило перерахунок пенсії позивача за період 01.08.2010 по 30.06.2011, з 01.07.2011 по 22.07.2011 в розмірі 21 тис. 984 грн 25 коп. Розмір недоотриманої суми пенсії склав 50 тис. 659 грн 78 коп.

У січні 2017 року позивач звернувся до відповідача з заявою щодо нарахування та виплати йому компенсації втрати частини доходу, за результатом розгляду якої відповідач листом № 1725/03/Л-74 від 24.01.2017 повідомив ОСОБА_1 про відсутність бюджетних призначень на виплату додаткових пенсій.

Вважаючи таку відмову ГУ ПФУ в м. Києві у виплаті компенсації необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону № 2050-ІІІ.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом № 2050-III від 19.10.2000 та «Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого Постановою КМ України № 159 від 21.02.2001 (далі Порядок № 159 від 21.02.2001).

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону № 2050-III від 19.10.2000 підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно з п. 3 Порядку № 159 від 21.02.2001 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Наведене свідчить, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону № 2050-III від 19.10.2000 та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Також, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права викладено Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 (справа №336/4675/17), від 21.06.2018 (№523/1124/17) та від 03.07.2018 (справа № 521/940/17), від 14.05.2019 (справа № 487/6312/16-а).

У даній справі нарахування позивачу пенсії відбулись на виконання судових рішень (сторонами не заперечувалось).

Несвоєчасне нарахування сум відбулось з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17.07.2018 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 08.07.2019.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

СуддіН.В. Безименна

В.П.Мельничук