Справа № 0740/781/18
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 липня 2019 року

Київ

справа №0740/781/18

адміністративне провадження №К/9901/18091/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року у справі №0740/781/18 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування наказу,

УСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати наказ в.о. голови Державної служби України з безпеки на транспорті № 49-д від 13 липня 2018 року про накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді догани.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року, позов задоволено.

Задовольняючи адміністративний позов, суди виходили з того, що вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку відбувалися у період з 22 червня 2017 року по 03 липня 2017 року, а саме в цей період позивачем були видані бланки дозволів на міжнародні перевезення вантажів автомобільним транспортом територією Італії, територією Угорщини. Тому, з часу видачі позивачем бланків вищевказаних дозволів і до винесення в.о. голови Державної служби України з безпеки на транспорті наказу 49-д від 13 липня 2018 року минуло більше одного року, чим порушено ч. 3 ст. 65 Закону України «Про державну службу».

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями відповідач звернувся до Верхового Суду з касаційною скаргою.

У поданій касаційній скарзі скаржник, з посиланням на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення. В обґрунтування касаційної скарги зазначає, що виправлення у бланках дозволів здійснено Волощуком Ю.С. 20 серпня 2017 року, про можливу наявність в діях позивача дисциплінарного проступку було проінформовано 03 травня 2018 року, а притягнуто позивача до відповідальності - 13 липня 2018 року , тобто у строк визначений законодавством України.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів зазначає наступне.

Підстави для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності визначені статтею 65 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону України «Про державну службу», державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення або постановлення відповідної окремої ухвали суду

Зважаючи на встановлені у справі фактичні обставини та наведене нормативне врегулювання Верховний Суд констатує, що суди першої та апеляційної інстанції, вірно застосували вищенаведені положення Закону України «Про державну службу», правильне його застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Крім того, пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм або ж становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Посада публічної служби, у зв`язку з перебуванням на якій виник цей спір, не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції».

У касаційній скарзі заявник не посилається на обставини, які б свідчили про наявність у справі ознак її суспільної важливості або виняткового значення, а також не виділено особливо рідкісних, унікальних вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року у справі №0740/781/18 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування наказу.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк

В.М. Соколов ,

Судді Верховного Суду