Справа № 743/1268/19
Суддя: Жовток Є. А.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/1268/19
Провадження № 2-а/743/216/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді Жовток Є.А.

при секретарі Марченко А.В.

з участю представника позивача Зуєва О.В.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

перекладача Фам Хонг Шон,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки справу за позовом в/ч НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , про продовження строку затримання з метою забезпечення передачі іноземця відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію,

В С Т А Н О В И В :

В/ч НОМЕР_1 ДПС України звернулась до суду з позовом до громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , про продовження строку затримання відповідача з метою забезпечення передачі іноземця відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 16.01.2019 року відповідачу продовжено строк затримання, в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на шість місяців до 16.07.2019 року.

У зв`язку з ненадходженням відповідей на запити позивача, що унеможливлює підготовку документів позивачем для забезпечення передачі відповідача згідно міжнародних договорів України про реадмісію, позивач просить продовжити строк його затримання до 21.01.2020 року.
В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали з тих підстав, що позивачем недотримано порядок ідентифікації затриманого, зокрема неналежно оформлені запити до посольства СРВ та не повідомлено Департамент консульської служби МЗС.

Крім того, представник відповідача вказував на пропуск позивачем строку звернення до суду.

Таким чином, представник відповідача просив або відмовити у задоволенні позову, або залишити його без розгляду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 16.01.2019 року відповідачу продовжено строк затримання, в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на шість місяців до 16.07.2019 року.

Як слідує з пояснень відповідача, він потрапив до Російської Федерації авіасполученням із В`єтнаму, а в Україну поза прикордонним контролем і без документів, з метою працевлаштування.

З матеріалів справи вбачається, що 21.02.2019 року та 25.04.2019 позивач звертався до Посольства В`єтнаму із запитами про ідентифікацію відповідача.

03.07.2019 року Посольство СРВ повідомило Адміністрацію ДПСУ про те, що 26.06.2019 року в Чернігівському ПТПІ всі затримані громадяни СРВ не надали додаткової інформації, що ускладнює процес їх ідентифікації. Примірник вказаної довідки був надісланий Посольством до Департаменту консульської служби МЗС України.

Відповідач не звертався до компетентних органів України із заявою про визнання його біженцем, або особою, котра потребує додаткового захисту.

В країні походження відповідач не піддавався переслідуванням за расовими, етнічними, релігійними ознаками, чи політичним переконанням.

На час звернення з позовом до суду позивач не отримав інформації про належність відповідача до громадянства Соціалістичної Республіки В`єтнам, а також відомостей, котрі ідентифікують його особу.

У відповідності до ч.11 ст.289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст.29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

Іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Законом України від 03.09.2008 року «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам про реадмісію громадян обох держав» ратифіковано угоду про реадмісію громадян обох держав, підписану в м.Нью-Йорку 25.09.2007 року.

Процедура реадмісії громадян Соціалістичної Республіки В`єтнам визначена ст.4 цієї Угоди.

Таким чином, відповідач підлягає видворенню не за процедурою, передбаченою ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а за процедурою, яка визначена ст. 29 вказаного Закону та угодою між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам про реадмісію громадян обох держав, ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам про реадмісію громадян обох держав».

Окрім зазначеного, наказом МВС України та Адміністрацією Державної прикордонної служби України № 158 від 16.02.2015 року затверджено Інструкцію про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб.

За приписами п.1 розділу IX вказаної Інструкції у разі встановлення відповідними імплементаційними (виконавчими) протоколами до міжнародних угод про реадмісію іншого порядку реадмісії, ніж той, що встановлений у цій Інструкції, застосовуються положення, визначені цими протоколами.

Оскільки Виконавчий протокол до Угоди між КМ України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам про реадмісію громадян обох держав не укладений, позивачем застосована визначена чинним законодавством процедура.

Факт неукладення Виконавчого протоколу до Угоди між КМ України та Урядом Соціалістичної Республіки В`єтнам про реадмісію громадян обох держав не може вважатися перешкодою для виконання такого міжнародного договору.

Разом з тим, відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Таким чином, позивачем доведено, що на момент закінчення чергового шестимісячного строку затримання є неможливою ідентифікація відповідача, що також унеможливлює забезпечення реадмісії відповідача.

При цьому, позивачем зазначено, які заходи вживалися ним для ідентифікації відповідача.

Згідно ч.12 ст. 289 КАС України, про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов.

Оскільки позов про затримання відповідача був поданий Чопським прикордонним загоном, останній вправі звертатися до суду із розглядуваним позовом.

Згідно ч.13 ст.289 КАС України, умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Частиною 4 ст.78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Наявними у справі матеріалами підтверджується, що граничний строк затримання відповідача закінчується 16.07.2019 року.

Суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача про те, що позивач пропустив строк звернення до суду з огляду на наступне.

Так, у відповідності до ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.12 ст.289 КАС України, про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов.

Наявними у справі матеріалами підтверджується, що граничний строк затримання відповідача закінчується 16.07.2019 року.

Позов зареєстровано в канцелярії суду 11.07.2019 року, тобто за 5 днів до дня закінчення строку затримання іноземця, а позовна заява в/ч 1493 доставлена наручно з м.Чоп і датою її складання та підписання значиться 09.07.2019 року.

Викладене підтверджується відміткою у посвідці № 625 від 09.07.2019 року про відрядження представника позивача до Ріпкинського районного суду Чернігівської області.

Таким чином, в судовому засіданні позивач належними і допустимими засобами доказування довів той факт, на який він посилався як на підставу своїх вимог, а саме неможливість ідентифікації особи відповідача.

В той же час, вимога позивача про затримання іноземця до 21.01.2020 року задоволенню не підлягає, оскільки граничний термін утримання відповідача в ПТПІ, з урахуванням попередніх судових рішень закінчується 16.01.2020 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.72-77, 241-246, 289 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Продовжити строк затримання громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, строком на 6 місяців, а саме до 16.01.2020 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляція на рішення може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду, через Ріпкинський районний суд, в десятиденний строк з дня його проголошення.

У відповідності до ч.18 ст.289 КАС України, на час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Суддя Є.А. Жовток