Справа № 813/2321/17
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

11 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/7049/19

Суддя Восьмого апеляційного адміністративного суду Макарик В. Я., перевіривши апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року у справі №813/2321/17 за адміністративним позовом Державного підприємства "Львівський державний Інститут проектування комунального будівництва "Львівдіпрокомунбуд" до Головного інспектора будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Бошко Ігоря Емілійовича, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови та припису,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року задоволено повністю адміністративний позов Державного підприємства "Львівський державний Інститут проектування комунального будівництва "Львівдіпрокомунбуд" до Головного інспектора будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Бошко Ігоря Емілійовича, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови та припису.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Державна архітектурно-будівельна інспекція України подала апеляційну скаргу, в якій скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обгрунтоване відсутністю коштів для сплати судового збору при поданні первинної апеляційної скарги, яка ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2019 була повернута апелянту, після поступлення грошей на казначейський рахунок ними було сплачено судовий збір і подано повторно апеляційну скаргу.

Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без руху з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту б частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Для цього відповідач як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується апелянта, який, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діє як суб`єкт владних повноважень й, до того ж, є бюджетною установою, фінансування якої здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а відтак кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі з урахуванням здійснених видатків за минулий бюджетний період, що кореспондується з пунктами 44, 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року №228, якими, крім іншого, визначено, що штатні розписи бюджетних установ затверджуються в установленому порядку у місячний строк з початку року. До затвердження в установленому порядку кошторисів використання бюджетних коштів підставою для здійснення видатків бюджету є проекти зазначених кошторисів (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), засвідчені підписами керівника установи та керівника її фінансового підрозділу або бухгалтерської служби. У разі коли бюджетний розпис на наступний рік не затверджено в установлений законодавством термін, в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), а під час складання кошторисів на наступний рік враховуються обсяги здійснених видатків.

З огляду на наведене відповідач не був позбавлений можливості протягом 2019 бюджетного року здійснювати видатки бюджету, передбачені для сплати судового збору, на підставі кошторису, а у разі його відсутності - проекту кошторису, тимчасового індивідуального кошторису, тимчасового розпису бюджету в обсязі, не меншому за розмір використаних бюджетних коштів у минулому періоді й, при цьому мав право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення своєчасної сплати судового збору.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Невиконання вимог ухвали про залишення вперше поданої апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після спливу строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Розглянувши подану заяву про поновлення строку апеляційного оскарження суд вважає, що строк було пропущено не з поважних причин, а через невиконання приписів процесуального закону внаслідок чого апеляційна скарга судом апеляційної інстанції поверталась скаржнику, що дає підстави суду визнати наведені скаржником підстави про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження не поважними, а доводи - необґрунтованими.

Належними доказами поважності підстав значного пропуску строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору за звернення до суду з апеляційною скаргою, є докази, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій з боку апелянта, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України, які б свідчили, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України дійсно бажає реалізувати своє право на апеляційне оскарження у даній справі у найкоротші строки.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

Зважаючи на викладене, зазначені відповідачем підстави для поновлення строку апеляційного оскарження не можна визнати поважними, оскільки останні не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надають їй права у будь-який необмежений після спливу цього строку час реалізовувати право на апеляційне оскарження судових рішень.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження інших підстав пропуску такого строку поважними.

Вказана правова позиція узгоджується з ухвалами Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду від 23 січня 2019 року у справі №826/14959/17, від 31 січня 2019 року №805/2119/17-а та від 19 грудня 2018 року у справі №826/2298/16.

Згідно з частиною третьою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Вказаний недолік апеляційної скарги повинен бути усунутий шляхом надіслання на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду вмотивованої заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням поважних підстав його пропуску.

При цьому, особі, яка подає апеляційну скаргу, слід роз`яснити, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України в разі, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано в зазначений строк, або наведені нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись статтями 295, 298, 299 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року у справі № 813/2321/17 за адміністративним позовом Державного підприємства "Львівський державний Інститут проектування комунального будівництва "Львівдіпрокомунбуд" до Головного інспектора будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Бошко Ігоря Емілійовича, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови та припису - залишити без руху.

Встановити Державній архітектурно-будівельній інспекції України десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяВ. Я. Макарик