Справа № 9901/782/18
Суддя: Золотніков Олександр Сергійович
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

03липня 2019 року

м. Київ

Справа № 9901/782/18

Провадження № 11-275заі19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Золотнікова О. С.,

суддів Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

розглянула в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід усієї колегії суддів Великої Палати Верховного Суду від участі у розгляді справи № 9901/782/18 за позовом ОСОБА_1 до Президента України, Вищої ради правосуддя (далі - ВРП), третя особа - Конституційний Суд України, про визнання незаконними указів і рішень, зобов`язання вчинити певні дії та

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Президента України та ВРП, у якому просила:

- визнати незаконними укази Президента України від 29 грудня 2017 року № 450/2017 «Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів», № 451/2017 «Про реорганізацію місцевих загальних судів», № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», № 453/2017 «Про ліквідацію господарських судів та утворення окружних господарських судів», № 455/2017 «Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах», № 455/2017 «Про реорганізацію Івано-Франківського окружного адміністративного суду»;

- визнати незаконними рішення ВРП від 26 грудня 2017 року, на підставі яких Президентом України видано зазначені вище укази;

- постановити окремі ухвали, якими зобов`язати Генерального прокурора України порушити ряд кримінальних проваджень.

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду ухвалою від 21 вересня 2018 року позов ОСОБА_1 залишив без руху із наданням десятиденного строку для усунення недоліків, а саме надання документа про сплату судового збору в належному розмірі та зазначення обґрунтування позовних вимог відповідно до частини першої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду із заявою про виправлення судом описок та помилок в ухвалі Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 21 вересня 2018 року.

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду ухвалою від 08 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1 про виправлення описок в ухвалі Верховного Суду від 21 вересня 2018 року залишив без задоволення.

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду ухвалою від 12 листопада 2018 року позовну заяву повернув ОСОБА_1 , у зв`язку з неусуненням недоліків, зазначених в ухвалі від 21 вересня 2018 року.

Не погодившись з указаними ухвалами, ОСОБА_1 подала апеляційні скарги.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 06 травня 2019 року, зокрема, відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду від 08 та 12 листопада 2018 року, а ухвалою від 16 травня 2019 року призначила справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, з огляду на те, що предметом перегляду у цій справі є процесуальні ухвали суду першої інстанції, ураховуючи характер спірних правовідносин, який не вимагає участі сторін, та відсутність клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

03 липня 2019 року ОСОБА_1 подала заяву про відвід суддів усієї колегії у справі № 9901/782/18.

На обґрунтування заявленого відводу ОСОБА_1 послалася на те, що вона заявляла клопотання про розгляд справи № 9901/782/18 за її участі, але її не пропускають у судове засідання.

Перевіривши наведені ОСОБА_1 на обґрунтування заяви про відвід суддів доводи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 36 КАС Українисуддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Згідно з частиною четвертою статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, указаною нормою визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями не може бути підставою для відводу.

Проаналізувавши заяву ОСОБА_1 про відвід усієї колегії суддів у справі № 9901/782/18, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що доводи вказаної заяви зводяться до незгоди позивача з процесуальним рішенням Великої Палати Верховного Суду, а саме, з ухвалою від 16 травня 2019 року, якою призначено справу № 9901/782/18 до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, що унеможливлює задоволення заявленого позивачем відводу суддям Великої Палати Верховного Суду.

При цьому Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне зазначити, що будь-яких заяв чи клопотань від ОСОБА_1 про розгляд справи № 9901/782/18 у відкритому судовому засіданні за її участю до судді-доповідача не надходило.

Будь-які інші підстави для відводу, передбачені статтями 36 та 37 КАС України, позивачем ОСОБА_1 не вказані.

Керуючись статтями 36, 40 та 266 КАС України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід усієї колегії суддів Великої Палати Верховного Суду від участі у розгляді справи № 9901/782/18 за позовом ОСОБА_1 до Президента України, Вищої ради правосуддя, третя особа - Конституційний Суд України, про визнання незаконними указів і рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. С. Золотніков

Судді: Т. О. Анцупова Л. М. Лобойко

С. В. Бакуліна Н. П. Лященко

В. В. Британчук О. Б. Прокопенко

Ю. Л. Власов Л. І. Рогач

М. І. Гриців О. М. Ситнік

Д. А. Гудима О. С. Ткачук

Ж. М. Єленіна В. Ю. Уркевич

О. Р. Кібенко О. Г. Яновська

В. С. Князєв