Справа № 234/10589/19
Суддя: Кравченко О. Ю.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/197/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

в складі головуючого судді Кравченко О.Ю.,

секретар судового засідання Малушка С.В.,

справа № 234/10589/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Богомаза Сергія Володимировича про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського СРПП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Богомаза Сергія Володимировича про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 02.06.2019 року відповідачем було складено постанову серії ДПО 18 №025919 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. На місці складання зазначеної постанови поліцейський не видав її копію позивачу, чим порушив вимоги ст.258 КУпАП. Фотокопія зазначеної постанови була отримання позивачем в приміщенні Краматорського міського відділу поліції лише 12.06.2019 року.

Згідно зазначеної постанови, 02.06.2019 року о 8-55 годин за адресою м.Краматорськ, вул.Кіма, біля будинку 2 водій керував а/м, не маючи при собі посвідчення водія категорії «В», чим порушив п.п.2.1а ПДР України. Зазначене у постанові не відповідає дійсності, оскільки того дня він не керував автомобілем, а лише сидів в ньому та чекав батька. Ніяких письмових пояснень він у постанові не писав.

Наголошує на тому, що правил дорожнього руху він не порушував, отже, поліцейський не мав на то законного права вимагати від нього посвідчення водія.

Крім того поліцейський порушив вимоги ст.278,279 КУпАП, а саме:

-поліцейський незаконно розглянув справу на місці знаходження автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який повноважений розглядати такі справи;

-поліцейський позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП;

-поліцейський порушив вимоги щодо процедури розгляну справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст.279, 279 КУпАП.

Вважає дії поліцейського неправомірними, а постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною.

Просить визнати дії суб`єкта владних повноважень із складання постанови серії ДПО18 №025919 від 02.06.2019 року протиправними та такими, що не відповідають дійсності. Визнати протиправною та скасувати постанову серії ДПО18 №025919 від 02.06.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 із накладенням стягнення у сумі 425 грн.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому ст.268 КАС України. Відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Дослідивши надані у справі докази, суд встановив наступне.

02.06.2019 року поліцейським СРПП Бахмутського ВП в Донецькій області Богомаз С.В. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18№025919, якою ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у розмірі 425 грн. (а.с.11).

Як вбачається з постанови, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗНЗ DAEWOO т 13110, номерний знак НОМЕР_1 02.06.2019 року о 8-55 у м.Краматорську по вул.Кіма, біля будинку 2, не мав при собі посвідчення водія, чим порушив п.п.2.1 «а» ПДР України.

Не визнаючи себе винним у вчиненні вказаного правопорушення, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських визначає Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року (далі Закон № 580-VIII).

За приписами ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань припиняє виявлені адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Підпунктом 2.1 а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 визначено, що 2.1. водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Згідно з вимогами статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема частини перша, друга, третя, п`ята і шоста ст. 121, ст. 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя ст. 122, частина перша ст. 123, ст. ст. 124-1-126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 затверджено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», згідно з п. 4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, в тому числі частиною першою статті 126 КУпАП.

Отже, в справах зазначеної категорії протокол не складається, навіть за умови незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з інкримінованим правопорушенням

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Пунктом 24 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В постанові зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які послався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В постанові, що оскаржується, не зазначено жодного доказу, на підставі якого було прийняте рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Відповідно до приписів статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Так, для повного та всебічного розгляду справи, відповідачу було запропоновано подати відзив на позовну заяву за поданням відповідних доказів, однак відповідачем до суду ніяких доказів надано не було. Відзиву на адміністративний позов від нього також не надходило.

Відповідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У відповідності до ч. 5 ст. 77 КАС, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Так, до суду відповідачем не було надано відзив на адміністративний позов та доказів, які спростовують позовні вимоги.

Таким чином, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п. 2.1 а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідач не надав суду переконливих доказів правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд вважає, що постанова серії ДПО18№025919 від 02.06.2019 року підлягає скасуванню як неправомірна, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо складання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності задоволенню не підлягають, оскільки такий спосіб захисту прав не передбачений ч.3 ст.286 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 90, 241- 246,268, 286 КАС України, ст.ст.7, 22, 293 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Богомаза Сергія Володимировича про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії серії ДПО 18 №025919, прийняту 02.06.2019 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Краматорського міського суду О. Ю. Кравченко