Справа № 540/911/19
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/911/19
Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

Дата і місце ухвалення 03.05.2019 р., м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

02.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо зняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 03.05.2019 року відмовлено у відкритті провадження по справі

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Апелянт посилався на те, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, тобто до компетенції адміністративних судів належать спори, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень , прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Апелянт вважає, що предметом спору у даній справі є вирішення питання щодо правомірності дій відповідача, а тому даний спір є спором адміністративної юрисдикції.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали Херсонського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи колегія суддів дійшла наступного:

Відмовляючи у відкритті провадження по справі, суд першої інстанції посилався на те, що даний спір, поданий на поновлення реєстрації місця проживання позивача, може впливати на майнові права та інтереси третіх осіб у цій справі, а тому, незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, цей спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно норм ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративною справою у розумінні п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За правилами п. 1 ч. 1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

У своєму рішенні від 17 квітня 2018 року у справі № 815/6956/15 Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для класифікації спору як публічно-правового. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати такий спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

У рішенні від 24 квітня 2019 року у справі № 824/472/17-а Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

При цьому, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Крім того, у постанові від 05.12.2018 року по справі 757/1660/17ц Велика Палата Верховного Суду вирішила, що розгляд одного спору про право на нерухоме майно або про його обтяження чи вирішення цього спору за правилами цивільного або господарського судочинства не є підставою вважати публічно-правовим і розглядати за правилами адміністративного судочинства інший спір - про скасування рішення чи запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно або його обтяження, прийнятого державним реєстратором чи внесеного ним до відповідного державного реєстру на користь одного з учасників цивільної або господарської справи під час її розгляду чи після її вирішення. Ці спори залежно від суб`єктного складу теж мають розглядатися за правилами цивільного або господарського судочинства.

Як встановлено з матеріалів справи, в обґрунтування звернення до суду, позивач посилався на те, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12.07.2017 року по справі № 766/1281/17 було визначено порядок користування житлом і виділено в користування ОСОБА_1 житлову кімнату АДРЕСА_2 . Відповідно до Витягу з протоколу від 12.09.2017 №9 засідання міської громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Херсонської міської ради, затвердженого рішенням виконкому міської ради від 06.10.2017 №291, позивача визнано наймачем вказаного житлового приміщення та рекомендовано Департаменту житлово-комунального господарства Херсонської міської ради укласти окремий договір найму із позивачем.

Відповідно до договору про найм житлового приміщення за №401 від 04.01.2018 року наймодавець надав позивачу кімнату в гуртожитку по АДРЕСА_3 (житлова площа 11,4 кв.м.).

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 11.04.2018 у справі №766/4491/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Херсонська міська рада та відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, позовні вимоги були задоволені та визнано ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: кімнатами АДРЕСА_6 .

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.07.2018 року по справі №766/4491/18 роз`яснено, що рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11.04.2018 року по справі №766/4491/18 є підставою для зняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстрації місця проживання за адресою: кімнати АДРЕСА_7 , а необхідності у прийнятті додаткових судових рішень, наданні додаткових документів та вчинення додаткових дій для зняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстрації місця проживання за адресою: кімнати АДРЕСА_7 - немає.

Згідно довідки Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради від 05.02.2019 №16-15-1, на підставі рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11.04.2018 по справі №766/4491/18, позивача знято з реєстрації за адресою: кімнати АДРЕСА_8 .

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, направленим на поновлення порушеного права проживання та користування житлом, тобто позов подано на поновлення права ОСОБА_1 у сфері житлових відносин.

З огляду на зазначене дії державного реєстратора щодо зняття з реєстрації місця проживання зачіпають майнові права позивача, а також можуть впливати на майнові права та інтереси третіх осіб у цій справі та загрожують порушенням приватного інтересу не лише позивача, а й інших осіб, які на даний час є користувачами даного житлового приміщення.

Згідно ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

В силу таких фактичних обставин даний спір не пов`язаний із захистом прав позивача у сфері публічно-правових відносин, не відноситься до публічно-правових, а випливає з житлових відносин і має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження по справі.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.А. Шевчук