Справа № 360/3626/18
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року справа №360/3626/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року (повний текст складено 20 травня 2019 року в м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/3626/18 (суддя І інстанції - Кисельова Є.О.) за позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Кремінської міської ради, Виконавчого комітету Кремінської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного кадастрового реєстратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Кремінської міської ради (далі - державний реєстратор), виконавчого комітету Кремінської міської ради (далі - виконавчий комітет, відповідач 1), Головного управління Держгеокадастру у Луганській області (далі - відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 (далі - третя особа), про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування пред`явленого позову позивач зазначив наступне.

Відповідно до інформації державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, наявної на офіційному сайті Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - 02.01. Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), форма власності - комунальна власність, площа земельної ділянки - 0, 076 га, вид обмежена охоронна зона навколо інженерних комунікацій.

Позивач вважає, що дії державного реєстратора та виконавчого комітету щодо проведення державної реєстрації, вказаної вище земельної ділянки, порушують її права та державна реєстрація цієї земельної ділянки підлягає скасуванню, оскільки третьою особою подано заяву та документи для проведення відповідної реєстрації земельної ділянки без погодження меж із позивачем. Крім того, позивач зазначає, що третьою особою всупереч рішення Кремінської міської ради шостого скликання від 17.06.2015 № 61/15 подано відповідачу технічну документацію на проведення державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0716 га, а не 0,0647 га.

У зв`язку з зазначеним просила суд: визнати протиправними дії відповідачів щодо державної реєстрації як комунальної власності земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1 ; зобов`язати Державного кадастрового реєстратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Кремінської міської ради скасувати реєстрацію земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), форма власності-комунальна власність, площа земельної ділянки - 0,0716 га, вид обмеження-охоронна зона навколо інженерних комунікацій, шляхом закриття Поземельної книги із скасуванням кадастрового номера.

15 травня 2019 року у підготовчому засіданні суду першої інстанції представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, в обґрунтування якої зазначено, що згідно наданої до клопотання відповідача - виконавчого комітету Кремінської міської ради Луганської області від 12.12.2018 № 68-03-18/03-16 копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (дата формування - 19.07.2018), та наданої до клопотання відповідача - виконавчого комітету Кремінської міської ради Луганської області від 04.02.2019 № 68-08-18/03-16 копії інформаційної картки адміністративної послуги, державна реєстрація земельної ділянки з видачею витягу з Державного земельного кадастру державну реєстрацію земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: НОМЕР_2 , цільове призначення 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), форма власності - комунальна власність, площа земельної ділянки - 0,0716 га, вид обмеження - охорона навколо інженерних комунікацій, була здійснена Державним кадастровим відділом у Кремінському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області через Центр надання адміністративних послуг Кремінської райдержадміністрації. Відповідно до наданої відповідачем інформаційної картки адміністративної послуги державна реєстрація земельної ділянки з видачею витягу з державного земельного кадастру відділу у Кремінському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області в п. 7 інформаційної картки відсутнє посилання на акти місцевих органів виконавчої влади/органів місцевого самоврядування, відповідно до яких Центром надання адміністративних послуг видається витяг з державного земельного кадастру, що відносяться до земельних ділянок, та відносяться до адміністративно-територіальної одиниці, код КОАТУУ .

У зв`язку з наведеним просила суд:

- визнати протиправними дії виконавчого комітету Кремінської міської ради, Державного кадастрового реєстратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Кремінської міської ради та державним кадастровим реєстратором відділу у Кремінському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області Центру надання адміністративних послуг Кремінської райдержадміністрації щодо державної реєстрації земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: НОМЕР_2 , цільове призначення 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), форма власності - комунальна власність, площа земельної ділянки - 0,0716 га, вид обмеження - охорона навколо інженерних комунікацій;

- зобов`язати державного кадастрового реєстратора відділу у Кремінському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області Центру надання адміністративних послуг Кремінської райдержадміністрації та державного кадастрового реєстратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Кремінської міської ради скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: НОМЕР_2 , цільове призначення 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), форма власності - комунальна власність, площа земельної ділянки - 0,0716 га, вид обмеження - охорона навколо інженерних комунікацій, шляхом закриття поземельної книги із скасуванням кадастрового номера.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року у справі № 360/3626/18 заяву представника позивача - ОСОБА_3 про уточнення позовних вимог залишено без розгляду та повернуто представнику позивача. Клопотання представника відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про закриття провадження у справі долучено до матеріалів справи. Клопотання представника відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Луганській області про закриття провадження у справі - задоволено. Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Кремінської міської ради, Виконавчого комітету Кремінської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - закрито.

Позивач звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу суду в частині задоволення клопотання відповідача та закриття провадження у справі та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, атому дійшов помилкового висновку і неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В підготовчому засіданні представником відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Луганській області в підготовчому засіданні заявлено клопотання про закриття провадження у справі, з обґрунтування якого зазначено наступне.

Із посиланням на вимоги статей 2, 5, 19 КАС України вважає, що спір, який розглядається не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію земельної ділянки, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем вказане вище рішення, стосувалось реєстрації земельної ділянки іншої особи, а не позивача.

Вирішуючи клопотання представника відповідача 2, судом першої інстанції встановлено наступне.

Зі змісту адміністративного позову та матеріалів справи вбачається, що позивачем оскаржуються дії відповідачів щодо проведення державної реєстрації земельної ділянки комунальної власності площею 0,0716 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в межах, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Зазначена земельна ділянка зареєстрована за наведеною вище адресою, в межах, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на підставі заяви ОСОБА_2 .

При цьому, позивачем зазначено, що рішенням Кремінської міської ради шостого скликання від 17.06.2015 № 61/15, ОСОБА_2 надано дозвіл на підготовку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 0,0647 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, з терміном дії дозволу 1 рік. Але технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , виготовлена не відповідно до вказаного рішення міської ради в розмірі 0,0647 га, а в розмірі 0,0716 га, зв`язку з чим позивач, як суміжний землекористувач, відмовився погоджувати розмір межі, оскільки цим порушуються її права. Проте, всупереч рішення міської ради від 17.06.2015 № 61/15, яким надано дозвіл на підготовку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 0,0647 га, заперечень позивача щодо погодження розміру межі із позивачем, третьою особою - ОСОБА_2 подано заяву про проведення державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0716 га.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем оскаржуються дії відповідачів щодо проведення реєстрації вказаної вище земельної ділянки, зареєстрованої на підставі заяви третьої особи - ОСОБА_2 , без погодження із позивачем меж земельної ділянки.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження в адміністративній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" вказав, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії" (заява № 7360/76, доповідь Європейської комісії з прав людини від 12 жовтня 1978 року) висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, "встановленим законом".

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статі 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справи адміністративної юрисдикції. Водночас, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Аналіз вищезазначених норм закону свідчить про те, що до юрисдикції адміністративних судів віднесено розгляд тільки тих справ, де предметом спору є порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи з боку суб`єкта владних повноважень саме у сфері публічно-правових відносин. При цьому владні повноваження повинні здійснюватися відповідним суб`єктом саме в сфері публічно-правових відносин і стосуватися безпосередньо конкретної особи. Спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних правовідносин, до адміністративної юрисдикції не відносяться.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Верховним Судом в ухвалі від 19.04.2018 у справі № 9901/415/18 зроблено висновок, що КАС регламентує порядок розгляду не всіх публічно - правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень саме управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. Не поширюють свою дію ці положення на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних форм захисту від стверджуваних порушень прав чи інтересів.

Крім того, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17.

Таким чином, спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію земельної ділянки, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалось реєстрації прав іншої особи, а не позивача.

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Визнання протиправним і скасування рішення, запису щодо державної реєстрації земельнуої ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за третьою особою є захистом прав позивача на земельну ділянку від їх порушення іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж самого нерухомого майна.

Позивач фактично обґрунтував позовні вимоги наявністю заперечень щодо погодження меж земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки рішенням Кремінської міської ради шостого скликання від 17.06.2015 № 61/15, ОСОБА_2 надано дозвіл на підготовку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 0,0647 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а не в розмірі 0,0716 га. і, як наслідок, відсутністю у третьої особи права державної реєстрації вказаної земельної ділянки.

Отже, враховуючи наведене цей спір є спором про цивільне право, тобто має приватноправовий характер, а саме є спором позивача та третьої особи - ОСОБА_2 щодо права на спірну земельну ділянку, яке підлягає державній реєстрації.

Крім того, оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицію Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах від 04 квітня 2018 року у справі № 817/1048/16, від 18 квітня 2018 року у справі № 804/1001/16, від 04.09.2018 у справі № 8203/2042/16.

Отже, в зазначеній категорії справ вирішуються спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстровано право чи обтяження. А тому мають розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Посилання представника позивача на те, що в даному випадку спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки земельна ділянка є комунальною власністю, судом визнаються незмістовними, оскільки незалежно від форми власності земельної ділянки, даний спір є спором про цивільне право, тобто має приватноправовий характер.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , оскільки спір у цій справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів. Водночас, рішення суду про закриття справи не обмежує сторони у реалізації свого права на захист в порядку цивільного судочинства, за правилами якого слід розглядати дану справу, виходячи з характеру та суб`єктного складу спірних правовідносин.

Судом першої інстанції роз`яснено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року у справі № 360/3626/18 - залишити без задоволення.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року у справі № 360/3626/18 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 10 липня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко