Справа № 826/6153/18
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

08 липня 2019 року №826/6153/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тієнс Україна"
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення № ,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Тієнс Україна" (04073, м. Київ, пр-т Степана Бандери, буд. 13-В (літ. А), ) з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 20.12.2017 № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.04.2018 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки, викладені в акті фактичної перевірки є необґрунтованими, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення є таким, що суперечить нормам чинного законодавства та порушує права та інтереси позивача.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив, в якому у його задоволенні просив відмовити, посилаючись на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено відповідачем за наслідками перевірки, якою було встановлено факти несвоєчасного оприбуткування позивачем готівки на загальну суму 14153,95 грн., чим порушено вимоги п. 2.6 гл. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2014 р. № 637 (далі - Положення).

Позивачем надано відповідь на відзив в якій зазначено, що відсутність запису про загальну суму розрахунків за 26.10.2017 року, 31.10.2016 року та 27.11.2015 року на загальну суму 14153,95 грн. у колонці 5 розділу 2 КОРО при фактичному оприбуткуванні зазначеної суми може свідчети лише на користь висновку про порушення позивачем порядку ведення КОРО, а не про оприбуткування коштів на вказані дні.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Головним управлінням ДФС у м. Києві проведена фактична перевірка магазину, який розташований за адресою:м. Київ, проспект Степана Бандери 13-Б, літ. «А» суб`єкта господарювання - ТОВ "Тієнс Україна" , за результатами якої складено акт від 08.12.2017 року.

У розділі "Висновок" названого акта перевірки зазначено, що позивачем, зокрема, порушено вимоги п. 2.6 гл. 2 Положення (в редакції, яка діяла до 5 січня 2018 р.).

На підставі вказаних висновків в цій частині та відповідно до абзацу 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 №436/95 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.12.2017 року №, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 70769,75 грн. за неоприбуткування готівкових коштів в КОРО.

Позивач, вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення необґрунтованим та таким, що порушує його законні права та інтереси, звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який регламентує порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами, а також окремі питання організації банками робіт з готівкою, є Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 р. за № 40/10320, далі - Положення № 637).

У відповідності до п. 1.2 цього Положення оприбуткуванням готівки є проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Згідно з абз. 1 - 3 п. 2.6 Положення № 637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР (в останній чинній редакції, далі - Закон № 265/95-ВР) та п. 1.2 гл. 1 Положення № 637, книга обліку розрахункових операцій (далі КОРО) - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Відповідно до п.п. 5, 6 і 8 Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.06.2016 р. № 547, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05.07.2016 р. За № 920/29050, визначено, що використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає:

наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО;

підклеювання фіскальних звітних чеків до відповідних сторінок книги ОРО;

щоденне виконання записів (у разі здійснення розрахункових операцій) про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо;

у разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії - здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій;

ведення обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, а також перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО у відповідному розділі книги ОРО.

У разі роздрукування на РРО протягом робочого дня декількох фіскальних звітних чеків усі вони вклеюються у відповідну книгу ОРО, записи в розділі 2 книги ОРО робляться за кожним фіскальним звітним чеком окремо. Якщо фіскальний звітний чек містить дані про операції службового внесення та службової видачі коштів, графи 3, 4 розділу 2 книги ОРО можна не заповнювати.

Таким чином, облік готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі ОРО передбачає як вклеювання фіскальних звітних чеків РРО у розділ 1 книги ОРО, так і виконання записів у розділі 2 книги ОРО, а якщо фіскальний звітний чек містить дані про операції службового внесення та службової видачі коштів, графи 3, 4 розділу 2 книги ОРО можна не заповнювати.

Пунктами 13 та 14 Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, визначено, що виправлення записів у книзі ОРО може бути зроблено тільки тими особами, які здійснювали ці записи, або особами, які виконують їх обов`язки. Виправлення повинно засвідчуватись підписом відповідальної особи суб`єкта господарювання або суб`єкта господарювання - фізичної особи - підприємця.

Зіпсовані аркуші книги ОРО та такі, на яких зроблено більше 5 виправлень, слід перекреслити по діагоналі з обох боків, зробити на них напис «Анульовано», проставити дату анулювання, засвідчити підписом відповідальної особи суб`єкта господарювання або суб`єкта господарювання - фізичної особи - підприємця. Усі дані з анульованого аркуша переносяться на новий аркуш книги ОРО, номер якого проставляється на анульованому аркуші.

Статтею 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (зі змінами та доповненнями) від 12.06.1995 № 436/95 (далі - Указ №436/95) встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу.

Відповідно абзацу 3 цієї ж статті, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки до суб`єктів господарювання, перелічених у пункті 1 Указу №436/95, застосовується штраф у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність дій з фіксації повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій.

Аналогічна правова позиція у спорах цієї категорії була неодноразово висловлена у постановах Верховного Суду України від 11.12.2012 (справа № 21-400а12), від 26.02.2013 (справи №№ 21-7а13, 21-35а13), від 12.11.2013 (справа № 21-370а13), від 01.04.2014 (справа № 21-54а14).

Досліджуючи обставини оприбуткування позивачем готівки, судом встановлене наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення перевірки, контролюючим органом зокрема, встановлено факт не оприбуткування готівкових коштів в розділі 2 (обліку руху готівки та сум розрахунків) книги обліку розрахункових операцій від 27.08.2015 року №, на підставі фіскального звітного чеку «Z» - звіту від 27.11.2015 року №1091 в сумі 110 грн., а саме у графі 5 розділу 2 КОРО від 27.08.2015 року № р/в відсутній запис про оприбуткування готівкових коштів (облік зазначених готівкових коштів у повній сумі їх надходження) на підставі фіскального звітного чеку «Z» - звіту №109 за 27.11.2015 року.

Також перевіркою встановлено факт не оприбуткування готівкових коштів у розділі 2 КОРО від 16.08.2016 року № р/8 на підставі фіскального звітного чеку «Z» - звіту від 31.10.2016 року №1361 в сумі 422,99 грн., а саме сума готівкових розрахунків за 31.10.2016 року до графи 5 розділу 2 КОРО не облікована, запис за 31.10.2016 року відсутній.

Перевіркою встановлено факт не оприбуткування готівкових коштів в розділі 2 обліку руху готівки та сум розрахунків КОРО від 10.08.2017 року № р/10 на підставі фіскального звітного чеку «Z» - звіту від 26.10.2017 року №1622 в сумі 13620,96 грн., а саме сума готівкових розрахунків за 26.10.2017 року (до графи 5 розділу 2 КОРО від 10.08.2017 року № р/10 не облікована, запис за 26.10.2017 року відсутній.

Однак, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд не погоджується з вказаними висновками контролюючого органу з огляду на наступне.

Відповідно до сторінок книг обліку розрахункових операцій №Р/6, №Р/8, №Р/10 позивачем готівкові кошти у сумі 14153,95 грн. оприбутковано у повній сумі в день їх фактичного надходження, роздруковано з реєстратора розрахункових операцій та вклеєно у книги обліку розрахункових операцій Z» - звіту від 26.10.2017 року №1622 в сумі 13620,96 грн., від 31.10.2016 року №1361 в сумі 422,99 грн., від 27.11.2015 року №1091 в сумі 110 грн.

За результатами дослідження наявних у матеріалах справи доказів суд доходить висновку, що позивачем своєчасно та в повному обсязі було оприбутковано готівку шляхом проведення відповідних розрахункових операцій через РРО та обліку їх в КОРО.

Суд зауважує, що об`єктивною стороною такого правопорушення як не оприбуткування готівки є приховування виручки, тоді як проведення готівкових коштів через РРО із роздрукуванням фіскальних чеків сум розрахунків та заповненням у КОРО сум розрахунків є свідченням їх занесення до фіскальної пам`яті, що виключає приховування відповідної суми виручки.

Проаналізувавши викладені норми законодавства та встановлені обставини у справі, суд приходить до висновку, що у даному випадку відсутній факт правопорушення, тому у відповідача були відсутні правові підстави для застосування до позивача фінансових санкцій, передбачених пунктом 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Враховуючи вищевикладене, суд вбачає відсутність в даному випадку у контролюючого органу підстав для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 70769,75 грн. за порушення норми п. 2.6 глави ІІ Положення №637, а відтак, податкове повідомлення-рішення від 20.12.2017 № є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Враховуючи, що позивачем спростовано доводи відповідача, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а надані позивачем докази є достатніми для прийняття рішення по справі про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають відшкодуванню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 139, 243-245, 263, Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариство з обмеженою відповідальністю "Тієнс Україна" (04073, м. Київ, пр-т Степана Бандери, буд. 13-В (літ. А), ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 20.12.2017 № .

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тієнс Україна" (04073, м. Київ, пр-т Степана Бандери, буд. 13-В (літ. А), ) судові витрати в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ).

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Г. Вєкуа