Справа № 500/2491/18
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/4917/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Бруновської Н.В., Матковської З.М.,

за участю секретаря судового засідання Бедрій Х.П.,

представника відповідача Олексюка Р.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року про призначення експертизи та зупинення провадження у справі № 500/2491/18 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішень (ухвала суду першої інстанції винесена суддею Мандзієм О.П. в м. Тернополі Тернопільської області 04.04.2019 року, згідно з протоколом судового засідання о 16:40 год., повний текст складено 09.04.2019), -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 Юрій Тарасович (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення.

Судом першої інстанції 04.04.2019 року винесено ухвалу, якою за клопотанням позивача призначено судово-економічну експертизу та зупинено провадження у справі.

На вирішення експертизи суд поставив питання щодо документального підтвердження висновків Головного управління ДФС у Тернопільській області про результати документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 .

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив відповідач, який вважає, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання про зупинення провадження та висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Просить ухвалу від 04.04.2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що підстав для призначення експертизи не було, оскільки питання, які поставлені на її вирішення, не потребують спеціальних знань та можуть бути вирішені судом без залучення експерта. Крім того, судом допущено ряд інших процесуальних порушень, що свідчать про незаконність оскарженої ухвали. Зокрема, дана ухвала, виходячи з її назви, винесена з питань зупинення провадження у справі, а не щодо призначення експертизи. Суд першої інстанції не врахував заперечень відповідача щодо відсутності підстав для проведення експертизи та не надав можливості відповідачу запропонувати свої питання на вирішення експерта. Всупереч положень КАС України, суд першої інстанції не передбачив у резолютивній частині оскарженої ухвали можливість її оскарження в частині призначення експертизи,

В судовому засіданні представник апелянта наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 с. 102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 4 ст. 102 КАС України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Згідно з ч. 5 ст. 102 КАС України учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 КАС України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно з ч. 2 ст. 103 КАС України якщо суд доручає проведення експертизи кільком експертам чи експертним установам, суд в ухвалі призначає провідного експерта або експертну установу.

Частиною 3 статті 102 КАС України визначено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі призначення судом експертизи - до одержання її результатів.

При оцінці правомірності зупинення провадження у справі дослідженню підлягає і факт обґрунтування підстав такого зупинення, тобто, фактично, мова йде саме про дослідження підставності та обґрунтованості необхідності призначення судової експертизи у даній справі.

Апеляційним судом встановлено, що контролюючим органом проведеним аналізом руху коштів на розрахункових рахунках фізичної особи-підприємця встановлено факти самостійного поповнення позивачем розрахункових рахунків у період 2015-2017 роки, в тому числі, готівкових коштів із призначенням платежу «Торгівельна виручка…» та готівкових коштів із призначення платежу «Власні заощадження», що відрізняється від даних податкової звітності за вказаний період.

З матеріалів справи встановлено, що позивач покликається на необґрунтованість розрахунку донарахованих податкових зобов`язань та штрафних санкцій в оскаржених рішеннях.

Враховуючи предмет і підстави позову, складений акт перевірки №1733/19-00-13-06/ від 20.06.2018 року та первинні документи, у даній справі підлягають дослідженню математичні розрахунки у поєднанні з часовими періодами та вимогами до оформлення банківських операцій, які стали основою розрахунків донарахованих податкових зобов`язань та штрафних санкцій в оскаржених рішеннях.

Оскільки, відповідачем алгоритм чи методологію вищевказаних розрахунків податкових зобов`язань не надано, також встановлено, що між сторонами виник різний підхід трактування причин виникнення розбіжностей між задекларованими доходами від підприємницької діяльності та сумами торгової виручки, внесеної на банківські рахунки, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності проведення економічно-судової експертизи та зупинення провадження по даній справі, оскільки предметом дослідження у даній справі є правовідносини, які потребують спеціальних знань та значний обсяг розрахунків.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для призначення експертизи безпідставні.

Щодо покликань апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі порушення не є істотними і не тягнуть за собою скасування оскарженої ухвали.

Зокрема, зазначення в назві ухвали, що вона стосується питань зупинення провадження, не спростовує висновків про обґрунтованість та мотивованість ухвали, яка по своїй суті стосується як призначення експертизи, так і зупинення провадження.

Суд першої інстанції не позбавив права відповідача надати свої питання, які він пропонував би на вирішення експертизи, проте той, надав лише заперечення проти необхідності її призначення, а правом на пропонування своїх питань, які слід поставити на вирішення експертизи, не скористався.

Помилкове зазначення судом першої інстанції, що ухвала від 04.04.2019 року підлягає апеляційному оскарженню лише в частині зупинення провадження у справі, не обмежило відповідача в можливості оскарження ухвали і в частині призначення експертизи.

КАС України не містить обмежень щодо об`єднання в одній ухвалі вирішення питань щодо призначення експертизи та зупинення провадження у справі, відтак доводи апелянта щодо неможливості такого об`єднання також безпідставні.

Згідно пункту першого статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи правильність встановлення судом першої інстанції обставин справи та ухвалення оскаржуваної ухвали з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року про зупинення провадження у справі № 500/2491/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 11.07.2019