Справа № 712/7647/19
Суддя: Марцішевська О. М.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рішення

Іменем України

Справа № 712/7647/19

Номер провадження 2а/712/208/19

11 липня 2019 року Соснівський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого-судді - Марцішевської О.М.,

за участі секретаря судового засідання Олефіренко В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти ТОР УПП в Черкаській області Семенченка Дмитра Олександровича, третя особа: Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції України, про визнання протиправним рішення суб"єкта владних повноважень та скасування рішення суб"єкта владних повноважень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з вказаною позовною заявою до інспектора роти ТОР УПП в Черкаській області Семенченка Д.О., УПП в Черкаській області Департаменту патрульної поліції України (вул.Л.Українки,21, м.Черкаси), посилаючись на те, що постановою серії АВ №1172301 від 24.05.2019р. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 24.05.2019р. керуючи ТЗ проїхав перехрестя вул.Смілянська та Вернигори на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.е ПДР України - порушення проїзду на заборонений червоний сигнал або миготливий, або два червоних миготливих сигнали забор.рух. Вказує, що 23.05.2019 року приблизно о 23.55 він рухався на своєму автомобілі по вулиці Смілянська зі сторони вулиця Хоменко в сторону вулиці Вернигороди в м. Черкаси та перед перехрестям з вулицею Вернигори позивач побачив, що на світлофорі загорілося червоне світло. Він зупинився на червоне світло світлофора та після цього він побачив, що позаду стоїть автомобіль патрульних поліцейських, знаючи ПДР України та те, що необхідно зупинитися біля правого краю проїзної частини (щоб пропустити спецтранспорт), тому з`їхав трохи праворуч і зупинився, при цьому не пересікав перехрестя. Після цього до позивача під`їхали патрульні поліцейські і повідомили, що позивач порушив Правила дорожнього руху, однак, позивач заперечував і надав пояснення, проте відповідач взагалі нічого не хотів слухати і склав на нього Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АВ № 1172301 за ст. 122 ч. 2 КУпАП. Вважає винесену постанову незаконною з тих підстав, що в Постанові в фабулі зазначено, що ОСОБА_1 скоїв порушення ПДР 24.05.2019 року о 00:04:23, а дата розгляду справи зазначена - 24.05.2019 року о 00:07:48, тобто рівно через 3 хвилини.Для того, щоб виносити постанову спочатку відповідач мав підійти до позивача, представитися, перевірити документи, дізнатися, що трапилося, роз`яснити права, дізнатися чи потребує позивач правової допомоги, чи потрібен йому адвокат чи перекладач, розказати, що зараз буде відбуватися розгляд адміністративної справи і що він має право не давати жодних пояснень відповідно до ст. 63 Конституції України, чи навпаки має право надавати власні пояснення по справі.Але це фізично неможливо зробити за 3 хвилини. Тобто Відповідач порушив права позивача та взагалі не став слухати жодних його пояснень. Він роздрукував Постанову і розгляду адміністративної справи по суті не було взагалі ніякого. Крім того, відповідачем не надано доказів того, що позивач проїхав перехрестя вул.Смілянська та Вернигори на заборонений червоний сигнал світлофора.У зв"язку з викладеним, просить визнати протиправною та скасувати вказану постанову.

Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 10.06.2019р. відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 10.06.2019р. витребувано в Управлінні патрульної поліції в Черкаській області у п`ятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження копію матеріалів, на підставі яких винесена постанова серія АВ №1172301 від 24.05.2019р. та докази про вручення (направлення) оскаржуваної постанови позивачу.

У наданому 05 лпиня 2019 року відзиві на позов відповідач інспектор батальйону УПП в Черкаській області Семенченко Д.О. позов не визнав та вказував про відсутність порушень процесуального та матеріального законодавства при притягненні позивача до адміністративної відповідальності. Вказував, що під час несення служби по забезпеченню публічної безпеки і порядку ОСОБА_2 став свідком як позивач, керуючи автомобілем рухався по вул.Смілянська та на перехресті з вул.Вернигори та виїхав на перехрестя даних вулиць на забороняючий "червоний" сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 е) ПДР України. Під час розгляду справи відповідачем позивач факт проїзду на "червоний" сигнал світлофора заперечував.В позовній заяві позивач зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, адже він здійснив виїзд на перехрестя на заборонений сигнал світлофору у зв`язку із необхідністю надання переваги в русі службовому автомобілю патрульної поліції, на якому були увімкнені проблискові маячки синього та червоного кольорів.Дані твердження позивача не відповідають дійсності та спростовуються наданим суду відеозаписом № зі службового відеореєстратора, на якому зафіксовано, що службовий автомобіль зупинився на вищевказаному перехресті у крайній лівій смузі руху з вимкненими проблисковими маячками, тоді як позивач рухався у крайній правій смузі руху та виїхав на перехрестя на забороняючий «червоний» сигнал світлофора до увімкнення проблискових маячків на службовому автомобілі. Крім того, вищевказані спеціальні сигнали було використано саме з метою зупинки транспортного засобу, яким керував Позивач, а не для необхідності надання переваги в русі.Із наданого відеозапису зі службового відеореєстратору видно, що забороняючий «червоний» сигнал світлофора був ввімкнутий майже хвилину до того моменту, як позивач під`їхав до світлофора та виїхав на перехрестя, порушивши ПДР. Тобто, позивач, рухаючись із дозволеною та безпечною швидкістю, мав достатньо часу щоб відреагувати на дорожню обстановку та зупинитися відповідно до п. 8.10 ПДР.На обґрунтування адміністративного позову позивач вказує, що відповідач порушив його права, не заслухавши пояснень та не надав позивачу для ознайомлення доказів правопорушення при розгляді адміністративної справи.Дані твердження позивача також не відповідають дійсності та спростовуються наданим суду відеозаписом зі службових відеореєстраторів, де чітко видно, як відповідач ознайомлює позивача з його правами, згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, дає можливість йому надати свої пояснення (жодних клопотань від позивача не надходило), під час розгляду справи надає для ознайомлення відеозапис з доказами правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Постановою серії АВ №1172301 від 24.05.2019р. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 24.05.2019р. керуючи ТЗ проїхав перехрестя вул.Смілянська та Вернигори на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.е ПДР України - порушення проїзду на заборонений червоний сигнал або миготливий, або два червоних миготливих сигнали забор.рух.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають істотне значення для справи, чи є обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, які наслідки настали внаслідок правопорушення, з`ясувати дані про особу правопорушника.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП України порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора, яким також спростовані доводи позову про порушення інспектором поліції процесуального порядку розгляду адміністративної справи.

Так, відеозаписом зафіксовано, що позивач під час керування автомобілем на заборонений червоний сигнал світлофора почав проїзд перехрестя вул. вул.Смілянська та Вернигори, після зупинки позивач при спілкуванні з інспектором поліції не надавав пояснення щодо здійснення проїзду перехрестя нібито на вимогу увімкнених проблискових маячків на службовому автомобілі. Враховуючи зазначене, суд доходить висновку про штучне створення доказів у вигляді наданих до суду пояснень з метою уникнення від відповідальності.

Суд виходить з того, що факт проїзду світлофора на заборонений сигнал світлофора підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та під час розгляду справи заперечувався позивачем з тих підстав, що переїзд перехрестя ним не було завершено, також протягом розгляду справи інспектором поліції роз`яснювались процесуальні права позивача та надавалась можливість надати пояснення та заявляти клопотання, також надавалась можливість позивачу ознайомитись з відеозаписом фіксації порушення, а тому відсутні підстави для висновку про порушення інспектором поліції при винесенні постанови відповідачем матеріального та процесуального законодавства, оскільки розгляд справи ним проведено з наданням позивачу можливості надати докази на свій захист.

Суд оцінивши всі надані позивачем та відповідачем докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позивач дійсно скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, за яке був притягнений до адміністративної відповідальності у встановленому законом порядку.

В рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/15 зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці Їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені в цій статті адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» статтю 258 КУпАП після частини першої доповнено частиною другою такого змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі».

Тобто, вчинене позивачем порушення правил дорожнього руху належить до випадків скороченого провадження на які вказав Конституційний Суд України в рішенні від 26 травня 2015 року №5-рп/15.

Відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Керуючись ст.ст. 9,22, 122, 255, 268, 280, 287-289, 293 КУпАП, ст.ст. 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови серії АВ № 1172301 від 24 травня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржене у відповідності до ч.4 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано або за результатом розгляду справи судом апеляційної інстанції.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата виготовлення повного тексту рішення 11 липня 2019 року.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.