Справа № 240/3976/19
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року м. Житомир справа № 240/3976/19

категорія 102090000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токаревої М.С.,

секретар судового засідання Мельниченко О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Француз А.М.,

представника третьої особи Малика С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області третя особа: Управління Служби безпеки України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення. В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Управління державної міграційної служби України в Житомирській області № 18 від 18.03.2019 на підставі пп.1 п.63 Порядку №322 від 25.04.2018 було скасовано видану йому посвідку на тимчасове проживання. Оскаржуване рішення винесено на підставі перевірки його місця проживання представниками правоохоронного органу.

30.05.2019 усною ухвалою постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеної до протоколу судового засідання до розгляду даної справи у якості третьої особи було залучено Управління Служби безпеки України в Житомирській області.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, з підстав, викладених у письмовому відзиві. В обґрунтування відзиву зазначив, що до УДМС від УСБУ надійшло подання про скасування посвідки у зв`язку з тим, що позивач подав неправдиві відомості щодо місця проживання так і відносно підстав отримання посвідки, УДМС прийнято рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання.

Представник третьої особи у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову з підстав викладених у письмових поясненнях.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

У ході судового розгляду встановлено, що 18.09.2018 між громадянином Грузії ОСОБА_4 та громадянкою України ОСОБА_5 зареєстровано шлюб Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про що складено актовий запис № 1768 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

17.10.2018 Управлінням Державної міграційної служби України в Житомирській області Чаава Левану, на підставі поданої ним 25.09.2018 заяви-анкети, було видано посвідку на тимчасове проживання №800007734.

При поданні заяви на отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні позивачем було вказано зареєстровану адресу проживання в Україні: АДРЕСА_1 .

18.03.2019 Управлінням Державної міграційної служби України в Житомирській області прийнято рішення №18, яким скасовано посвідку на тимчасове проживання №800007734 на підставі пп. 1 п. 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №322.

Підставою винесення рішення №18 та скасування посвідки на тимчасове проживання №800007734 слугував висновок про скасування та вилучення посвідки на тимчасове проживання в Україні затверджений заступником начальника УДМС України в Житомирській області 18.03.2019.

У вказаному висновку зазначено, що 13.03.2019 до УДМС України в Житомирській області надійшло подання Управління СБУ в Житомирській області з інформацією щодо подання ОСОБА_4 під час оформлення посвідки на тимчасове проживання в України завідомо неправдивих відомостей. Зокрема працівниками УСБУ здійснено перевірку реєстрації проживання ОСОБА_1 і встановлено, що вказаний громадин зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак за вказаною адресою не проживає і не проживав.

У матеріалах справи містяться копії пояснень відібраних працівниками управління СБУ в Житомирській області при проведенні перевірки у ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_5

Зі змісту вказаних пояснень вбачається, що з моменту укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вони проживають за адресою: АДРЕСА_2 а за адресою : АДРЕСА_1 прозиває дядько позивача у якого ОСОБА_3 працює.

Позивач вважає, що відповідачем протиправно прийнято рішення про скасування посвідки, тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно із ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, як на момент отримання позивачем посвідки на тимчасове проживання в Україні так і на час прийняття рішення про її скасування визначався Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 № 3773-VI, який також встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

У п. 18 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (у редакції, чинній на момент отримання посвідки позивачем, далі - Закон № 3773-VI) було визначено, що посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Відповідно до ч. 13 ст. 4 Закону № 3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - дванадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання дозволу на імміграцію.

Аналогічні за змістом положення на момент прийняття спірного рішення відповідачем містить ч. 14 ст. 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Згідно із ч. 13 ст. 5 Закону № 3773-VI, підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому ч.13 ст. 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства і документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України, дійсний поліс медичного страхування. Якщо шлюб між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства було укладено за межами України відповідно до права іноземної держави, дійсність такого шлюбу визначається згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

25 квітня 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 322 "Про затвердження зразка, технічного опису бланка та Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання".

Вказаною постановою затверджений Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, яким передбачений механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання (далі - Порядок).

Відповідно до п. 64 Порядку рішення про скасування посвідки приймається керівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС чи його заступником протягом п`яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для її скасування (п. 64 Порядку).

Підстави для скасування посвідки наведені у п. 63 Порядку.

У відповідності до пп. 1 п. 63 Порядку, посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі: отримання від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу, який у межах наданих йому повноважень забезпечує дотримання вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, інформації про те, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів.

Згідно із п. 65, 66 Порядку, копія рішення про скасування посвідки видається територіальним органом / територіальним підрозділом ДМС, який прийняв таке рішення, іноземцеві або особі без громадянства під розписку або надсилається такій особі і приймаючій стороні рекомендованим листом не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття. Територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС протягом п`яти робочих днів з дня прийняття рішення про скасування посвідки інформує про це ДМС та Адміністрацію Держприкордонслужби.

Аналіз наведених норм свідчить, що іноземці, які на законних підставах перебувають в Україні, мають право отримати посвідку на тимчасове проживання у разі укладення шлюбу з громадянином України, для чого подають органу ДМС, зокрема, оригінал та копію документа, що підтверджує факт перебування у шлюбі.

Водночас, орган ДМС скасовує посвідку на тимчасове проживання за наявності на те відповідних підстав, зокрема, яким є подання УСБУ з інформацією, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів.

Слід наголосити, що п.63 Порядку передбачає виключно прийняття органом ДМС рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання, у разі надходження подання СБУ щодо того, що посвідку видано на підставі неправдивих відомостей, підроблених чи недійсних документів та не передбачає прийняття будь якого іншого альтернативного рішення.

Допитана у ході судового розгляду справи свідок ОСОБА_5 , яка є дружиною позивача пояснила, що з моменту укладення шлюбу між нею та ОСОБА_4 , тобто з 18.09.2018 вони проживають за адресою: АДРЕСА_2 а за адресою: АДРЕСА_1 проживає дядько її чоловіка у якого ОСОБА_3 працює. На даний час, вона не має змоги зареєструвати чоловіка за адресою: АДРЕСА_2 перебуває не у її власності, а у власності її матері.

Свідок ОСОБА_6 , яка є дружиною дядька позивача вказала, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , племінник її чоловіка ОСОБА_3 з часу укладення шлюбу проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , проте дуже часто, декілька разів на тиждень, навідується до них в гості. Крім того, вказала, що працівники управління СБУ в Житомирській області не проводили жодної перевірки за адресою її проживання по АДРЕСА_1 та не відбирали у неї жодних пояснень.

Наведені пояснення узгоджуються та підтверджують висновок управління СБУ в Житомирській області, що у заяві-анкеті поданої ОСОБА_4 25.09.2018 до УДМС України в Житомирській області, позивачем було вказано неправдиві відомості щодо місця проживання.

Враховуючи те, що до Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області надійшло подання від Управління Служби безпеки України в Житомирській області про скасування виданої Чаава Левану посвідки №800007734, відповідач на підставі вказаного подання у визначеному законом безальтернативному порядку, прийняв оскаржуване рішення та скасував видану позивачу посвідку на тимчасове проживання.

Водночас, слід наголосити, що висновки Управління Служби безпеки України в Житомирській області щодо надання позивачем неправдивих відомостей при отриманні посвідки позивачем не оскаржувалися.

Згідно зі ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв у спосіб та у межах наданих ним повноважень, а спірне рішення винесено з врахуванням усіх чинних норм законодавства, з огляду на що позовні вимоги є безпідставними та у їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 ( АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_2 ) до Управління Державної міграційної служби України у Житомирській області (вул. Пушкінська, 44, м. Житомир, 10008, ), третя особа: Управління Служби безпеки України в Житомирській області (вул. Фещенка-Чопівського, 7, м. Житомир, 10008, ) про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.С. Токарева

Повне судове рішення складене 08 липня 2019 року