Справа № 640/3764/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 липня 2019 року № 640/3764/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши матеріали адміністративної справи №640/3764/19 за позовом

ОСОБА_1

до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища

Київської міської державної адміністрації,

інспектора першої категорії комунального підприємства "Київблагоустрій"

Київської міської державної адміністрації Кузьменко Р.С.

про визнання нечинним рішення, скасування доручення, визнання нечинним та скасування припису

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач, адреса: АДРЕСА_1 ) до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської державної адміністрації (надалі - відповідач 1), інспектора першої категорії комунального підприємства "Київблагоустрій" Київської міської державної адміністрації Кузьменко Р.С. (надалі - відповідач 2), в якій позивач просить:

- визнати нечинним рішення Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської державної адміністрації від 27 лютого 2019 року (номер рішення невідомий) про знесення гаражів у дворі у дворі будинку АДРЕСА_2 та скасувати доручення Департаменту від 27 лютого 2019 року №064-1036;

- визнати нечинним і скасувати припис, виданий інспектором 1-ї категорії комунального підприємства "Київблагоустрій" Кузьменко Р.С. за номером 1907340, датований 22 лютого 2019 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2019 року зупинено провадження в адміністративній справі №640/3764/19 до перегляду ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2019 року у даній справі у порядку апеляційного провадження та повернення матеріалів справи до суду першої інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської державної адміністрації, інспектора першої категорії комунального підприємства "Київблагоустрій" Київської міської державної адміністрації Кузьменко Р.С. на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києві від 11 березня 2019 року відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року поновлено провадження у справі та продовжено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

До матеріалів справи надійшов відзив відповідача-2, який обґрунтовано тим, що оскаржувані рішення не стосуються позивача та його майна, припис винесений у встановленому порядку, а гараж позивача не є тією спорудою, щодо якої винесено оскаржуваний припис.

Також надійшов відзив відповідача-1 - департаменту міського благоустрою, який обґрунтовано тим, позивач не має право користування або власності земельною ділянкою, на якій розміщено гараж, а також те, що оскаржувані рішення ймовірно не стосуються позивача.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів, заходи створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначено Законом України "Про благоустрій населених пунктів" від 06 вересня 2005 року № 2807-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон України від 06.09.2005 №2807-IV).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 06.09.2005 № 2807-IV благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. В той же час, заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об`єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.

Згідно зі статтею 5 Закону України від 06.09.2005 №2807-IV управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

У відповідності до підпункту 6.7 пункту 6 Положення про Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 94 від 27 січня 2011 року, Департамент має право здійснювати у встановленому порядку демонтаж та очищення території міста від безхазяйного майна, самовільно розміщених тимчасових споруд та елементів благоустрою, рекламних носіїв, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів тощо.

Відповідно до статті 34 Закону України від 06.09.2005 № 2807-IV правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Правила включають, зокрема, порядок розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності; порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів (пункти 1, 7, 8 частини 2 статі 34 Закону України від 06.09.2005 № 2807-IV).

Рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року № 1051/1051 затверджено Правила благоустрою міста Києва.

Згідно розділу 1 Правил благоустрою міста Києва тимчасова споруда - це споруда функціонального (в тому числі для здійснення підприємницької діяльності), декоративно-технологічного призначення, в тому числі мала архітектурна форма, яка виготовляється з полегшених збірних конструкцій та встановлюється без улаштування заглибленого фундаменту тощо.

Натомість, нерухоме майно - це земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення. (Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01 липня 2004 року № 1952-IV)

Таким чином, на відміну від нерухомого майна, переміщення якого неможливе без їх знецінення та зміни призначення, тимчасові споруди мають відмінності, зокрема, виготовляються з полегшених збірних конструкцій та встановлюється без улаштування заглибленого фундаменту тощо.

Підпунктом 13.3.1 пункту 13.3 розділу ХІІІ Правил благоустрою м. Києва передбачено, що у разі виявлення самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в т. ч. тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (автомагазини, автокафе, автокав`ярні, авторозвозки, автоцистерни, лавки-автопричепи, візки, спеціальне технологічне обладнання (низькотемпературні лотки-прилавки) тощо), об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи) уповноважені особи Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київблагоустрій" вносять припис його власнику (користувачу або особі, яка здійснила розміщення (встановлення)) з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, демонтажу (переміщення) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до абзаців другого і третього цього підпункту.

За приписами пункту 13.2.3. Правил благоустрою міста Києва самовільно встановлені (розміщені) малі архітектурні форми та тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, підлягають демонтажу власником об`єкта (особою, яка здійснила встановлення (розміщення) об`єкта) за власні кошти у строки, визначені в приписі Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). У разі якщо власник малої архітектурної форми або тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (особа, яка здійснила встановлення (розміщення) об`єкта) не провів демонтажу відповідно до абзацу першого цього пункту, демонтаж об`єкта здійснюється в порядку, встановленому пунктом 13.3 цих Правил.

Згідно з положеннями статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил.

Порядок складання припису Департаментом міського благоустрою КМР передбачений підпунктом 20.2.1 пункту 20.2 Правил благоустрою міста Києва. При цьому, згідно з пп. 20.2.1 п. 20.2 Правил благоустрою, Відповідно до пункту 20.2.11 Правил благоустрою міста Києва у разі виявлення уповноваженими особами Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, КП "Київблагоустрій" самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в т. ч. тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи), елементів об`єктів благоустрою, їх власникам (користувачам або особам, які здійснили розміщення (встановлення)), вноситься припис з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, демонтажу (переміщення) об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, елементу об`єкта благоустрою, із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до підпункту 13.3.1 пункту 13.3 розділу XIII цих Правил.

При цьому, відповідно до пункту 19.1.1 Правил благоустрою міста Києва контроль за станом благоустрою міста, а також контроль за дотриманням та здійсненням заходів, спрямованих на виконання вимог Закону України "Про благоустрій населених пунктів", цих Правил здійснюється Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке виконує функції інспекції з питань благоустрою в м. Києві, та управліннями (відділами) контролю за благоустроєм виконавчих органів районних у м. Києві рад (районних у м. Києві державних адміністрацій), а також Головним управлінням МВС України в м. Києві, іншими структурними підрозділами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в межах наданих повноважень, комунальними підприємствами, установами та організаціями, які несуть відповідальність за належне утримання об`єктів благоустрою.

Водночас, згідно пункту 20.2.1 Правил благоустрою міста Києва, якщо під час перевірки виявлені причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов`язана скласти та видати офіційний документ - припис, який є обов`язковим для виконання в термін до трьох діб особами, які є відповідальними за утримання об`єктів благоустрою.

У разі виявлення тимчасової споруди (малої архітектурної форми), встановлений (або невстановлений) власник (користувач) якої створив причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов`язана скласти та видати офіційний документ - припис з дотриманням вимог Положення про порядок розміщення тимчасових споруд у м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради "Про запровадження принципу організаційної єдності з видачі дозволів на розміщення тимчасових споруд у м. Києві" від 21.05.2009 № 462/1518. У такому випадку одна копія припису наклеюється на тимчасову споруду (малу архітектурну форму) поряд з Ордером на розміщення тимчасової споруди (у разі його наявності) або на фронтальній частині такої тимчасової споруди (малої архітектурної форми), а ще одна копія вручається особисто присутньому власнику (користувачу), надсилається власникові тимчасової споруди (малої архітектурної форми) поштою (цінним листом з описом вкладення) за адресою, зазначеною в Ордері на розміщення тимчасової споруди (у разі його наявності). Посадова особа, яка винесла припис, здійснює фотофіксацію наклеєного припису поряд з Ордером на розміщення тимчасової споруди (малої архітектурної форми) у випадку його наявності або на фронтальній частині тимчасової споруди (малої архітектурної форми). При цьому щонайменше на одній з фотографій має бути чітко та розбірливо видно інформацію про номер та дату складення припису.

Матеріали фотофіксації долучаються до припису, про що в приписі робиться відповідний запис, а власник (користувач) тимчасової споруди (малої архітектурної форми) вважається повідомленим про винесення припису належним чином.

Наведене свідчить, що винесення припису є результатом проведеної перевірки, в якому власнику пропонується надати в певний строк проектно-дозвільну документацію на розміщення тимчасової споруди або усунути порушення шляхом демонтажу тимчасової споруди власними силами в разі відсутності відповідних дозвільних документів.

Пунктом 13.3 Правил благоустрою міста Києва визначено порядок демонтажу малих архітектурних форм, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, майданчиків для харчування біля стаціонарних закладів ресторанного господарства та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності.

Зокрема, згідно з підпунктом 13.3.3 пункту 13.3 розділу XIII Правил благоустрою міста Києва для проведення демонтажу (переміщення) засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі створюється комісія у складі представників Департаменту промисловості та розвитку підприємництва, структурного підрозділу з питань контролю за благоустроєм районної в місті Києві державної адміністрації та/або Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища, підприємства, яке здійснює демонтаж (переміщення), перевезення, зберігання засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, представника міліції, власника (користувача або особи, яка здійснила розміщення (встановлення)) (у разі його присутності).

За результатами проведеної роботи комісії складають акти демонтажу (переміщення) у двох примірника.

Отже, наведеними правовими нормами визначено процедуру здійснення уповноваженими органами демонтажу самовільно розміщеної (встановленої) тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, яка включає в себе наступні етапи:

- винесення припису з вимогою усунути порушення;

- у разі невиконання суб`єктом господарювання вимог припису, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районні в місті Києві державні адміністрації вживають заходів щодо демонтажу самовільно розміщеної (встановленої) тимчасової споруди шляхом прийняття рішення про демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) тимчасової споруди;

- проведення демонтажу самовільно розміщеної (встановленої) тимчасової споруди у складі комісії, за результатами якого складаються акти.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24.01.1997 р. між ОСОБА_1 як покупцем, та ОСОБА_2 , як продавцем, укладено договір купівлі-продажу гаража, за умовами якого ОСОБА_1 придбав гараж шлакоблочний, загальною площею 18,8 кв.м, який розташований у дворі будинку АДРЕСА_3 .

Щодо доводів сторін про місцезнаходження спірного гаража, судом встановлено, що згідно картографічної інформації, наявної в матеріалах справи, що АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 фактично мають спільний двір.

Враховуючи той факт, що оскаржуваний припис позивач отримав приклеєним на двері гаражу, який саме оформлений ним на праві власності за адресою у дворі будинку АДРЕСА_3 . При цьому, відповідач визначив самостійно та присвоїв цьому гаражу місцезнаходження по АДРЕСА_2 .

Оскільки в цій справі обов`язок доказування правомірності своїх дій та рішень покладається саме на відповідачів, а останні не довели належним чином, що виносили припис відносно іншого гаражу, суд дійшов висновку про те, що в цій справі мова йде про один і той самий гараж, який фактично розміщений у дворі між будинком АДРЕСА_3 та будинком АДРЕСА_2 , в подальшому в справі вказуватиметься за адресою АДРЕСА_4 .

Право власності на капітальний шлакоблочний гараж позивача, розташований у дворі дому АДРЕСА_4 підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 24 січня 1997 року, зареєстрованим як об`єкт нерухомого майна у Бюро технічної інвентаризації міста Києва 13 лютого 1997 року за №55/18448.

На підтвердження того, що цей гараж, розташований за вказаною вище адресою, є капітальною спорудою, а не тимчасовою, позивачем надано Зведений акт споруд, виготовленого станом на 17.12.1996. Згідно технічного опису господарсько-побутових споруд (Т. 1, арк. 33) вказано назва будівлі: гараж, загальна площа нежитлової господарської будівлі складає 18,8 кв.м, фундамент - бетон, стіни - шлакоблок.

22 лютого 2019 року інспектором комунального підприємства "Київблагоустрій" складено припис № 1907340, яким встановлено порушення власником тимчасової споруди пункту 13.3.1 Правил благоустрою міста Києва за адресою: м. Київ , вул. Борщагівська, 10 запропоновано усунути порушення шляхом надання дозвільної документації на розміщення тимчасової споруди, в разі відсутності документації демонтувати тимчасову споруду (павільйон) власними силами та відновити благоустрій. У приписі міститься застереження, що у разі його невиконання будуть вжиті заходи згідно чинного законодавства. На підтвердження наклеювання припису на фронтальній частині тимчасової споруди представником комунального підприємства "Київблагоустрій" надано фотороздруківку.

Припис позивачу вручено не було, та, відповідно, припис всупереч нормам положення не містить підпису позивача, також відсутні докази направлення за адресою позивача вказаного припису.

Також як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом у приписі №1907340 від 22 лютого 2019 року, на підставі якого було прийнято оскаржуване рішення про демонтаж належної позивачу будівлі, не міститься конкретизації порушення, допущеного позивачем.

В той же час, з наданих суду доказів вбачається, що гараж, розташований розташований у дворі дому АДРЕСА_4 є капітальною спорудою, а не тимчасовою, як стверджують відповідачі. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалами справи доказами, з яких вбачається, що будівля має бетонний фундамент.

Крім того суд звертає увагу, на ту обставину, що позивач придбав вже існуючу нежитлову господарську будівлю - гараж загальною площею 18,8 кв.м.

При цьому, суд зазначає, що відповідачами не надано жодних належним та допустимих доказів, що гараж позивача не є капітальною спорудою, в той час, коли позивачем такі обставини підтверджені належними та допустимими доказами.

Щодо рішення Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської державної адміністрації від 27 лютого 2019 року (номер рішення невідомий) про знесення гаражів у дворі у дворі будинку АДРЕСА_2 та скасування доручення Департаменту від 27 лютого 2019 року №064-1036, судом встановлено наступне.

Вказане рішення прийнято відповідачем щодо демонтажу тимчасових споруд, при цьому, зі змісту самого рішення вбачається, що вирішено знести тимчасові споруди - гаражі та надано відповідне доручення з цього приводу.

Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що гараж позивача, вказаний у пункті 11 оскаржуваного рішення не є тимчасовою спорудою, а результатом капітального будівництва. Право власності на вказаний об`єкт нерухомості позивача було оформлене та зареєстроване у встановленому порядку.

Відтак, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для демонтажу вказаного гаражу саме в порядку, передбаченому для демонтажу тимчасових споруд.

Проте, судом враховано, що позивачем вищевказане рішення оскаржується в повному обсязі, в той час, як стосується воно позивача лише в частині п. 11, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме в частині прийнятого рішення відносно гаража позивача.

В іншій частині вказане рішення від 27 лютого 2019 року №064-1036 скасуванню не підлягає, оскільки стосується інших об`єктів та прав позивача не порушує.

Враховуючи виявлені порушення відповідачів, наявні у справі докази та встановлені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення у частково.

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем докази суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 700 грн: 350,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 та 350 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 257-263, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати припис, виданий інспектором 1-ї категорії комунального підприємства "Київблагоустрій" Кузьменко Р.С. № 1907340 від 22 лютого 2019 року.

3. Визнати протиправним та скасувати частково рішення Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської державної адміністрації від 27 лютого 2019 року (номер рішення невідомий) про знесення гаражів у дворі у дворі будинку АДРЕСА_2 в частині пункту п. 11: АДРЕСА_2 , гараж, припис 22.02.3019 № 1907340 та скасувати частково доручення Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської державної адміністрації від 27 лютого 2019 року №064-1036 щодо гаражу - АДРЕСА_2 , гараж, припис 22.02.3019 № 1907340.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 350 (триста п`ятдесят грн) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської державної адміністрації (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 143, ) та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 350 (триста п`ятдесят грн) за рахунок бюджетних асигнувань інспектора першої категорії комунального підприємства "Київблагоустрій" Київської міської державної адміністрації Кузьменко Р.С. (03680, м. Київ, вул. Дегтярівська, 31, корпус 2, ).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова