Справа № 545/1131/19
Суддя: Путря О. Г.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/1131/19
Провадження № 2-а/545/48/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2019 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Путрі О.Г.

при секретарі Кузуб Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону Управління парульної поліції в Полтавській області ДПП Васильєва Дмитра Сергійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до інспектора роти № 4 батальйону УПП у Полтавській області ДПП Васильєва Р.В. про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.05.2019 року відносно нього складено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки адміністративне правопорушення не скоював, ПДР не порушував , докази в підтвердження факту вчинення ним правопорушення відсутні .

В ході розгляду прави в суді позивач надав відповідь на відзив ( а.с. 31),вважає , що підпункт г п.. 8.7.3. ПДР України не порушував, оскільки на двох світлофорах , розташованих на перехрест відсутні додаткові секції , а тому він правомірно здійснив маневр наліво на основний дозволений зелений сигнал світлофору.

Відповідач інспектор УПП у Полтавській області Васильєв Д.С. направив на адресу суду відзив на позов (а.с.19-22 ) та заперечення ( а.с. 36,37) , вважає позов безпідставним . Вказав, що діяв в межах наділених повноважень, винесена ним постанова є законною, оскільки своїми діями позивач порушив п. 8.7.3 (г) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Зазначив , що відсутність додаткової секції світлофору не відміняє наявність контурних стрілок на світлофорному об`єкті , що вказують дозволені напрямки руху відповідно до п. 8.7.3. ПДР України виключно в тих напрямках , які вони вказують. Факт правопорушення , яке вчинив позивач , підтверджується відеозаписом автомобільного реєстратора , циклограмою роботи світлофорного об`єкту на перехресті вулиць Р.Кириченко- Кагамлика .

В судовому засідання позивач позов підтримав з наведених в ньому підстав , прохав задовольнити.

Відповідач інспектор УПП у Полтавській області Васильєв Д.С. в судове засідання не з`явився, прохав розгляд справи проводити без його участі.

Представник третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - УПП в Полтавській області ДПП Лобач А.В. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Вказала, що позивачем порушені ПДР України, а тому його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Суд, заслухавши пояснення позивача , третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку , що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі з наступних підстав . Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п.5 ч.1 ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

У відповідності до ст.222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, щодо порушень правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

З наведеного вбачається, що у випадку вчинення особами адміністративних правопорушень, передбачених ст.122 ч.2 КУпАП, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається та уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП. Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „ Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом .

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 01.05.2019 року інспектором роти №4 батальйону УПП у Полтавській області ДПП Васильєвим Д.С. винесена постанова серії ДП18 № 664879 про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що останній 01.05.2019 року об 22-41 год. у м. Полтаві, керуючи транспортним засобом Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Кагамлика, перетнув регульоване перехрестя з вул. Європейською в забороненному напрямку руху, а саме не в напрямку контурної стрілки, нанесеної на основний зелений сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть.

Згідно п. 8.7 ПДР України, світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червонного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесенною суцільною чи контурною стрілкою ( стрілками ), із силуетом пішохода,Х-подібні.

Згідно п. 8.7.3. ( г ) ПДР України, сигнали світлофора мають такі значення :

чорна контурна стрілка ( стрілки ), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції.

Так, з досліджених в судовому засіданні відеозапису події, фотознімків , які містяться на диску , та циклограми роботи світлофорного об"єкту перехрестя доріг вулиць Р.Кириченко - Кагамлика - Європейської м. Полтави вбачається, що автомобіль поліції знаходиться на вказаному регульованому перехресті по вул. Європейській в напрямку вул. П.Мстислава м. Полтави ( напрямок 2 відповідно до циклограми ).

Автомобіль позивача знаходиться по вул. Кагамлика в напрямку вул. Р . Кириченко м.Полтави ( напрямок 4 відповідно до циклограми ).

На відеозаписі зафіксовано зміну сигналів світлофору по вул. Європейській ( напрямок 2 відповідно до циклограми ), а саме, вмикається зелений моргаючий сигнал світлофору - жовтий - червоний .

Відповідно до циклограми роботи світлофора, в момент ввімкнення забороняючого червоного сигналу світлофору по вул. Європейській ( напрямок 2 ) по вул. Кагамлика ( напрямок 4 ) вмикається дозволяючий зелений сигнал.

Згідно повідомлення підприємства електромереж зовнішнього освітлення « Міськсвітло » від 19.06.2019 року № 8581 вбачається, що на перехресті вулиць Європейська - Р.Кириченко - Кагамлика м. Полтави розташований світловий об`єкт типу 2 відповідно до чинних ПДР ( наявні чорні контурні стрілки нанесені на основний зелений сигнал світлофору ) . Відповідно до нанесених контурних стрілок , при ввімкненні основного зеленого сигналу світлофора із вул. Кагамлика дозволяється рух прямо на вул. Р.Кириченко та вправо на вул. Європейську. Тобто зелений сигнал сфітлофора не дозволяє транспортним засобам рух ліворуч із вул. Кагамлика на вул. Європейську.

Таким чином, суд вважає , що позивачем ОСОБА_1 порушено п. 8.7.3 ( г ) ПДР України та доводи позивача , що він правомірно здійснив маневр наліво на вул. Європейську є безпідставними .

Твердження позивача про те, що долучений відповідачем відеозапис є неналежним та недопустимим доказом, оскільки відео-фіксація велась з іншого боку вулиці , на відео- зафіксовано лише факт перетинання ним перехрестя і здійснення повороту наліво із вул. Кагамлика на вул. Європейську м.Полтави та не зафіксований факт порушення ПДР України , суд не приймає до уваги, оскільки ці твердження в повному обсязі спростовуються вищезазначеними доказами , дослідженими судом , з яких достеменно вбачається , що позивач рухаючись в м.Полтаві по вул. Кагамлика, перетнув регульоване перехрестя з вул. Європейською в забороненному напрямку руху, а саме не в напрямку контурної стрілки, нанесеної на основний зелений сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

В судовому засіданні позивач будь - яких доказів , які б спростували факт вчинення ним адміністративного правопорушення не надавав .

Судом встановлено , що інспектором поліції в повному обсязі була дотримана процедура розгляду адміністративної справи , справа про адміністративне правопорушення розглядалась на місці його вчинення , під час розгляду справи були роз"яснені права правопорушнику ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом подій та проти чого він не заперечував під час розгляду справи в суді . ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови, про що свідчить його власноручний підпис на постанові та проти чого він також не заперечував.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП , адміністративним правопорушенням ( проступком ) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна ) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Надаючи оцінку позовним вимогам в частині визнання протиправними дій інспектра поліції Васильєва Д.С. суд виходить з того , що чинним законодавством України передбачено право відповідача розглядати справи про адміністративні правопорушення та за результатами їх розгляду виносити постанови.

Враховуючи, що інспектором УПП в Полтавській області Васильєвим Д.С. фактично реалізована його компетенція на розгляд справи про адміністративне правопорушення, в результаті чого винесено рішення - постанову про накладення адміністративного стягнення, оспорювані дії щодо складення постанови не є такими, що порушують права позивача та інтереси шляхом обмежень у реалізації його прав чи безпідставного покладення на нього необґрунтованих обов`язків, а тому визнання незаконними дій не призведе до поновлення порушеного права позивача, оскільки оскаржувані дії відповідача не є юридично значимими для позивача , тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова складена повноважною особою на місці вчинення правопорушення, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції ч.2 ст.122 КУпАП, інспектор патрульної поліції при винесенні постанови діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень.

Враховуючи вище викладене, суд вважає , що позовні вимоги є незаконними , необгрунтованими та такими , що не підлягають задоволенню .

Керуючись ст. ст. 2,6, 8-10,14,77,246,250, 286 КАС України, суд,-

В и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( місце проживання : АДРЕСА_2 ) до інспектора роти № 4 батальйону УПП у Полтавській області ДПП Васильєва Дмитра Сергійовича ( службова адреса : Полтавська область Полтавський район с. Розсошенці вул. Кременчуцька , 2-В ) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. Г. Путря