Справа № 289/161/19
Суддя: Луньова Д. Ю.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/289/11/19
Справа №289/161/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2019 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Луньової Д.Ю., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справуза позовною заявою ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, тво інспектора ВБДР капрала поліції Навмержицького Антона Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з даним адміністративним позовом, в якому просив скасувати винесену відповідачем постанову серії НК № 330068 від 11.01.2019 пропритягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18.01.2019 позивачем отримано поштовим відправленням постанову серії НК № 330068 від 11.01.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020,00 грн. нібито за те, що чи в Черняхівському чи в Радомишльському районі в с. Потіївка по вул. 1 Травня, Хмельницька, будучи відповідальною особою за експлуатаційний стан не вчинив заходи ліквідації зимової ожеледиці снігового накату.

Позивач вважає винесену постанову незаконною та необґрунтованою, так як працівник поліції не зазначив, які саме посадові обов`язки не було виконано, в чому полягає порушення правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, вимоги яких нормативних актів ним порушено, тобто не розкрито об`єктивну сторону вчиненого правопорушення. Крім того, до постанови не долучено акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі з відповідними замірами та схемою, відсутні додатки, що свідчить про порушення відповідачем Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 24.06.2019 праву прийнято до провадження та призначено судове засідання, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Копію вказаної ухвали в цей же день направлено сторонам у справі, а відповідачу крім ухвали направлено копію адміністративного позову з додатками на 9 арк., які згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вручено відповідачеві (за довіреністю) 27.06.2019.

Станом на 03.07.2019 від відповідача відзив на позов до суду не надійшов, жодних заяв чи клопотань від сторін на адресу суду не надходили.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Оцінивши обставини, повідомлені позивачем у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Предметом судового дослідження в даному випадку є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до п. 1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган. Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 КУпАП встановлено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Положеннями ч. 1 ст. 140 КУпАП визначено, що порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом правопорушень, передбачених цією статтею, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху. Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених цією статтею, характеризується наявністю як умислу, так і необережності. Суб`єктами правопорушень, передбачених, зокрема частиною 1 статті 140 КУпАП, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Таким чином, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до частини 1 статті 140 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення.

Як встановлено з матеріалів справи, 11.01.2019 постановою серії НК № 330068 до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1020,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП за те, що 11.01.2019 о 19-13 годині «на (в) Радомишльський Черняхівський р-н с.Потіївка вул АДРЕСА_1 Травня АДРЕСА_2 Хмельницька, будучи відповідальною особою за експлуатаційний стан не вжив заходів щодо ліквідації зимової ожеледиці, снігового накату, чим порушив п. 1.5 ПДР України; ДСТУ 3587-97, ч.3 ст.12 ЗУ «Про дорожній рух». Копію постанови надіслано рекомендованим листом за вих. номером 563 від 15.01.2019 (а.с.8).

Статтею 222 КУпАП встановлено, що справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ч. 1 ст. 140 КУпАП, розглядають органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Разом з тим, з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

За змістом ст. 258 КУпАП у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції протокол не складається, а уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

З наявної у матеріалах справи копії постанови у справі про накладення адміністративного стягнення серія НК № 330068 від 11.01.2019 вбачається, що всупереч приписів ст. 283 КУпАП, в ній некоректно зазначені відомості про особу, щодо якої розглядається справа, відсутній опис обставин, установлений при розгляді справи, не зазначено місце роботи та посада особи, яка притягується до відповідальності, некоректно зазначено місце скоєння адміністративного правопорушення. Докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, в оскаржуваній постанові не зазначені.

В свою чергу, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень на якого в силу приписів частини 2 статті 77 КАС України покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, не долучив до матеріалів справи доказів того, що саме на позивача покладений обов`язок вживати заходів щодо ліквідації ожеледиці.

Крім того, Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, п. 3 якої визначено, що при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 139, частиною четвертою статті 140 КУпАП або постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою про:

1) пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху;

2) самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху;

3) перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття;

4) пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу;

5) умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху;

6) порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій;

7) порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.

До матеріалів справи акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі відповідачем не надано, не зазначено такий і як додаток до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 330068 від 11.01.2019 (графа 8), що унеможливлює встановлення як реальну наявність ожеледиці чи снігового накату за вказаною адресою, так і наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, та правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

Крім того, відповідачем в оскаржуваній постанові не конкретизовано, які саме державні стандарти, норми і правила порушено позивачем.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення.

При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації, не може бути належним доказом.

Відповідно до ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Жодних доказів, які були покладені в основу оскаржуваної постанови, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 140 КУпАП, відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, приймаючи оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення, діяв не у спосіб, що встановлений чинним законодавством України, при цьому, відповідно до ст. 77 КАС України, не надав доказів правомірності свого рішення.

Оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, а тому суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак, не зобов`язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

За таких обставин, на підставі системного аналізу законодавчих положень, суд приходить до переконання, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 140 КУпАП, не доведено дотримання при винесені оскаржуваної постанови вимог статей 245 та 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом, така винесена при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для її прийняття, а тому суд з врахуванням положень статті 286 КАС України дійшов висновку щодо необхідності скасування оскаржуваної постанови та направлення справи на новий розгляд до компетентного органу.

При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 16.07.2018 по справі № 520/6459/17 та по справі №214/2517/17, які суд, відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 72-77, 242-246, 257, 268-272, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

1.Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, тво інспектора ВБДР капрала поліції Навмержицького Антона Михайловича (місцезнаходження: м. Житомир, вул. Покровська, 96) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

2.Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 330068 від 11.01.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020,00 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

3.Надіслати справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 140 КУпАП на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: м. Житомир, вул. Покровська, 96).

4.На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копії рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 09.07.2019.

Суддя /підпис/ Д. Ю. Луньова

Згідно з оригіналом

Суддя Д. Ю. Луньова

"___" __________ 20 __

(дата засвідчення копії)