Справа № 360/2096/19
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

09 липня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2096/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі відповідач, Біловодське ОУПФУ, управління), в якій позивач просить суд:

- визнати бездіяльність Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області протиправною, щодо не включення позивачу періоду роботи в Біловодському кооперативі «Деркул» в період з 24 жовтня 1989 року по 11 серпня 1995 року;

- зобов`язати Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати до страхового стажу для обчислення пенсії період роботи позивача в Біловодському кооперативі «Деркул» в період з 24 жовтня 1989 року по 11 серпня 1995 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у лютому 2019 року позивачем було подано документи для призначення пенсії за віком. Однак він отримав повідомлення про відмову в призначенні пенсії за № 961/03-18 від 22 лютого 2019 року, оскільки відповідач не зарахував до стажу позивачу період роботи в Біловодському кооперативі «Деркул» в період з 24 жовтня 1989 року по 11 серпня 1995 року у зв`язку з тим, що в трудовій книжці позивача записи про прийняття його на роботу в цю установу та про звільнення не відповідають вимогам чинного законодавства.

Позивач вважає, що така бездіяльність Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області є протиправною, що значно порушує його права на соціальний захист.

Ухвалою суду від 24.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.1,2).

Ухвалою суду від 01.07.2019 відкладено судовий розгляд справи (а.с.120).

Від представника відповідача надійшов відзив на позов від 07.06.2019 № 3026/01-18 (а.с.65-68), в якому позовні вимоги не визнані з таких підстав.

Позивач звернувся 06.02.2019 до управління з заявою на призначення пенсії за віком. До розрахунку його пенсії в загальний стаж роботи, що дає право на пенсію за віком, не враховано період роботи з 24.10.1989 по 11.08.1995 в Біловодському кооперативі «Деркул», у зв`язку з тим, що записи трудової книжки позивача у відомостях про прийняття та звільнення його з роботи в цій установі зроблені різними чорнилами, виправлення не завірене підписом відповідальної особи та печаткою, запис про звільнення не містить підпису керівника та ініціалів, що суперечить вимогам «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58. Окрім того, встановлено відмінності в назві посад, а саме: запис 12 трудової книжки позивача від 24.10.1989 містить відомості про прийняття позивача на посаду «председателя кооператива», а наступний запис б/н від 11.08.1995 містить назву посади відповідальної особи, підписом якої має бути завірено дійсність запису про звільнення позивача «директор кооператива «Деркул». Таке зазначення посади не відповідає вимогам п.2 ст. 14 Закону СРСР від 26.05.1988 N 8998-ХІ "Про кооперацію в СРСР», яким визначено, що «Высшим органом управления кооператива является общее собрание, которое для руководства текущими делами избирает председателя, а в крупных кооперативах также правление». Надана позивачем уточнююча довідка від 25.01.2019 року №7, видана Біловодським кооперативом «Деркул» не може бути взятою до уваги і слугувати належним доказом, що підтверджує період роботи позивача в Біловодському Кооперативі «Деркул» в період з 24.10.1989 по 11.08.1995, оскільки, як свідчить запис б/н від 11.08.1995 в трудовій книжці позивача звільнено відповідно до ст. 40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією підприємства. Разом з тим довідка від 25.01.2019 №7 містить штамп та печатку Біловодського кооперативу «Деркул» зразка 1989 року з реквізитами «УССР», «Ворошиловградская область» і засвідчена підписом председателя Біловодського кооператива «Деркул» В.А. ОСОБА_2 . Таким чином, використання у 2019 році печатки та штампу не існуючого підприємства та не існуючої держави прямо суперечить чинному законодавству України.

З огляду на вказані обставини відповідач вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до управління необґрунтованими та просить в задоволенні їх відмовити.

Суд розглядає справу в порядку письмового провадження за відсутності учасників справи відповідно до вимог ст. 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77 КАС України, суд встановив такі обставини справи.

Згідно з паспортом позивача серії НОМЕР_1 , виданим 26.08.2015 Біловодським РВ УДМС України в Луганській області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час звернення до Біловодського ОУПФУ Луганської області досяг 60 років (а.с.6).

06.02.2019 позивач звернувся до Біловодського ОУПФУ Луганської області із заявою про призначення пенсії за віком, до якої додав: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, документу про місце проживання (реєстрації) особи, паспорта, трудову книжку, військовий квиток, диплому, довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000, документу, що підтверджує виконання роботи, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років та заяву про спосіб виплати пенсії (а.с.74,75).

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 06.02.2019 управлінням прийнято рішення від 22.02.2019 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи (70).

Відповідно до вищезазначеного рішення до розрахунку пенсії в загальний стаж роботи, що дає право на пенсію за віком не враховано період роботи з 24.10.1989 по 11.08.1995 в Біловодському кооперативі «Деркул» у зв`язку з тим, що в його трудовій книжці записи про прийняття та звільнення з роботи зроблені різними чорнилами, виправлення не завірене підписом відповідальної особи та печаткою, запис про звільнення не містить підпису керівника та ініціалів. Вищевказані порушення не відповідають правилам ведення трудових книжок.

Таким чином, відповідач дійшов висновку, що загальний стаж роботи позивача складає 20 років 06 місяців 25 днів.

На вимогу суду відповідач надав інформацію щодо загального стажу роботи позивача, до якої додано розрахунки загального стажу позивача, згідно з якими позивачу дійсно не враховано лише період його роботи в Біловодському кооперативі «Деркул» з 24.10.1989 по 11.08.1995, інші, в тому числі наступні, періоди до загального трудового стажу зараховані (а.с.123-125).

Отже, спірним періодом загального стажу позивача є період роботи в Біловодському кооперативі «Деркул» з 24.10.1989 по 11.08.1995 на посаді голови кооперативу.

Трудова книжка серії НОМЕР_2 містить наступні записи про трудову діяльність позивача за спірний період в Біловодському кооперативі «Деркул» (а.с.9,10):

- 24.10.1989 прийнято на посаду голови кооперативу (запис № 12);

- 11.08.1995 звільнено з посади у зв`язку з ліквідацією підприємства (запис б/н).

Запис без номеру від 11.08.1995 про звільнення позивача з посади не містить підпису керівника та ініціалів та, крім того, в ньому зазначено назву посади відповідальної особи, підписом якої має бути завірено дійсність запису про звільнення позивача «директор кооператива «Деркул».

Також, позивачем надано суду уточнюючу довідку від 25.01.2019 № 7, видану Біловодським кооперативом «Деркул» для підтвердження періоду його роботи з 24.10.1989 по 11.08.1995. Зазначена довідка завірена печаткою Біловодського кооперативу «Деркул» Ворошиловградської області УРСР (російською мовою) та підписом голови кооперативу ОСОБА_1 (а.с.8).

В зазначеній довідці вказано, що вона видана на підставі книги наказів за 1989-1995 роки ОСОБА_1 на підтвердження того, що 24.10.1989 його було обрано головою Біловодського кооперативу «Деркул», наказ №1 від 24.10.1989. Звільнено 11.08.1995 згідно з п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією підприємства, наказ №21 від 11.08.1995 року.

01.07.2019 позивач надав суду відповідь на відзив відповідача, в якому зазначив, що Біловодський кооператив «Деркул» був створений відповідно до Закону СРСР «Про кооперацію в СРСР» №8998-11 від 26.05.1988. Згідно з п.3 ст.11 вказаного Закону кооператив вважається створеним з моменту його державної реєстрації. Кооператив реєструється виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за місцезнаходженням кооперативу на підставі висновку депутатської комісії відповідної Ради народних депутатів. Зазначив, що в 1995 році діяльність кооперативу була призупинена, у зв`язку з чим перереєстрація із внесенням відомостей до ЄДРПОУ підприємства не проводилося. Документація підприємства не зберіглася, проте кооператив до сьогодні не ліквідовано. Тому, на думку позивача, довідка від 25.01.2019 № 7, видана Біловодським кооперативом «Деркул» є дійсною (а.с.112-113).

На підтвердження факту державної реєстрації Біловодського кооперативу «Деркул» позивач надав суду архівну копію рішення виконавчого комітету Біловодської районної ради народних депутатів №234 від 17.10.1989 «Про реєстрацію статуту Біловодського кооперативу «Деркул» (а.с.114).

21.02.2019 Біловодським ОУПФУ був направлений запит № 930/03-18 від 21.02.2019 до Комунальної установи «Трудовий архів територіальних громад Біловодського району» щодо надання довідки про стаж ОСОБА_1 за період роботи з 24.10.189 по 11.08.1995 на посаді голови кооперативу «Деркул» (а.с.93).

Листом Комунальної установи «Трудовий архів територіальних громад Біловодського району» від 26.02.219 № 02-17/11 на зазначений запит повідомлено Біловодське ОУПФУ, що документи з особового складу по кооперативу «Декрул» до КУ «Трудовий архів» не надходило (а.с.94).

Суд вирішує справу на підставі таких вимог чинного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058- ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058- ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Абзацом першим частини першої статті 24 Закону № 1058- ІV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (абзац перший частини другої статті 24 Закону № 1058- ІV).

Відповідно до абзацу першого частини четвертої статті 24 Закону № 1058- ІV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-ІV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Постановою Пенсійного Фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з абзацом першим пункту 1.1 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного Фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II «Документа, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж робота є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з абзацами першим, третім пункту 4.1 розділу IV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.2 розділу IV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Порядок ведення трудових книжок працівників визначається Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110 (далі Інструкція №58).

Відповідно до п. 1.1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх

форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно з п. 2.2. Інструкції №58 заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

До трудової книжки вносяться, зокрема: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Пунктом 2.4. Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 2.6. Інструкції №58 передачено, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та

заохочення тощо, виправлення виконується власником або

уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи

зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Згідно з вимогами пункту 4.1. Інструкції №58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Також, пунктом 2.8. Інструкції №58 передбачено, що якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

На підставі аналізу вказаних вимог законодавства суд дійшов висновку про те, що, записи в трудовій книжці позивача: №12 від 24.10.1989 про прийняття на роботу, а також без номеру від 11.08.1995 про звільнення його з роботи в Біловодському кооперативі «Деркул» не відповідають вимогам пунктів 2.4, 4.1 Інструкції №58, оскільки не засвідчені підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи.

Відповідно до пункту 2 статті 14 Закону СРСР від 26.05.1988 № 8998-ХІ "Про кооперацію в СРСР» визначено, що найвищим органом управління кооперативу є загальні збори, які для керівництва поточними справами обирають голову, а у

великих кооперативах також правління.

Таким чином, посада «директор кооперативу» не передбачена Законом СРСР від 26.05.1988 № 8998-ХІ «Про кооперацію в СРСР», а отже назва посади керівника Біловодського кооператива «Деркул» зазначена в трудовій книжці невірно. Виправлень щодо цього запису відповідно до вимог пункту 2.8. Інструкції №58 не внесено.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що записи трудової книжки позивача щодо спірного періоду роботи зроблені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110.

Разом з тим, Порядком № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з вимогами ч.2 ст.76 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Тому, з урахуванням вказаних вимог процесуального законодавства, недоліки записів трудової книжки щодо підтвердження стажу роботи позивача не можуть бути усунені шляхом допиту свідків в судовому засіданні, а лише підтверджені належними доказами, зазначеними в Порядку № 637.

Позивачем на підтвердження стажу роботи з 24.10.1989 по 11.08.1995 надано уточнюючу довідку від 25.01.2019 № 7, видану Біловодським кооперативом «Деркул». Зазначена довідка завірена печаткою Біловодського кооперативу «Деркул» Ворошиловградської області УССР та підписом голови кооперативу ОСОБА_1 .

Однак, ця довідка від 25.01.2019 №7 містить штамп та печатку «Беловодского Кооперативу «Деркул» зразка 1989 року з реквізитами «УССР», «Ворошиловградская область» і засвідчена підписом «председателя Біловодського кооператива «Деркул» В.О. ОСОБА_2 .

Тобто, фактично ця довідка складена та підписана в 2019 році самим позивачем як керівником Біловодського Кооперативу «Деркул». Відповідно ж до змісту цієї довідки, яка надана суду на підтвердження записів в трудовій книжці позивача, ОСОБА_3 з посади керівника цього підприємства звільнено з 11.08.1995. Зазначене вказує на те, що з 11.08.1995 позивач не має повноважень керівника цього підприємства, отже не може підписувати будь-які документи як особа, що займає цю посаду.

За таких обставин, суд визнає цю довідку недостовірним доказом відповідно до вимог ст.75 Кодексу адміністративного судочинства України.

Інших документів для підтвердження періоду роботи з 24.10.1989 по 11.08.1995 в Біловодському кооперативі Деркул» на посаді його голови позивачем не надано.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави для визнання протиправним незарахування відповідачем періоду з 24.10.1989 по 11.08.1995 до загального страхового стажу позивача, а також зобов`язання відповідача зарахувати здійснити таке зарахування.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у перерахунку пенсії позивача є правомірною, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Згідно з частиною третьою статті 243 КАС України повне рішення суду складено та підписано 11 липня 2019 року.

Суддя В.С. Шембелян