Справа № 369/3571/19
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог

08 липня 2019 року м. Київ № 369/3571/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Дудін С.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ Київської області Міщенко Лариси Миколаївни та Філозоп Анни Володимирівни про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії та скасування постанов,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ Київської області Міщенко Лариси Миколаївни та ОСОБА_2 , у якому позивач просить суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ Київської області Міщенко Лариси Миколаївни щодо здійсненого 13.12.2018 року розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_1 ;

- зобов`язати державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області Міщенко Ларису Миколаївну провести в межах виконавчого провадження №48010989 належний перерахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_1 ;

- скасувати постанову державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області Міщенко Лариси Миколаївни від 13.12.2018 року про арешт майна боржника від 19.09.2017;

- скасувати постанову державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області Міщенко Лариси Миколаївни від 13.12.2018 про накладення штрафу в розмірі 39771,05 грн.;

- скасувати постанову державного виконавця Києво-Святошинського територіального управління юстиції у київської області Міщенко Лариси Миколаївни від 13.12.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами;

- скасувати постанову державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області Міщенко Лариси Миколаївни від 13.12.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання;

- скасувати постанову державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Лариси Миколаївни від 13.12.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України;

- скасувати постанову державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Лариси Миколаївни від 13.12.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.03.2019 адміністративну справу надіслано за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.

25.06.2019 на адресу суду від Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшли матеріали справи №369/3571/19, які за результатами автоматизованого розподілу були передані для розгляду судді Дудіну С.О.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Досліджуючи питання правомірності обраної позивачем юрисдикції розгляду та вирішення даного спору, суд зазначає таке.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п.24 свого рішення від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у п.1 ст.6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Отже, поняття "суд, встановлений законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Статтею 55 Конституції України проголошено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до частини п`ятої статті 125 Конституції України, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає та встановлює Кодекс адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Особливості провадження у справах з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначено статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 287 цього Кодексу учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби визначено у розділі X Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон №1404).

Згідно з статтею 3 Закону №1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Тобто примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами у передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й рішення інших органів.

При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів ДВС, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Частиною першою статті 74 Закону №1404 передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною другою цієї ж статі передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності державного (приватного) виконавця щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Якщо виконанню підлягає рішення іншого органу (не суду) і відсутній спеціальний закон, що передбачає порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів ДВС, у такому випадку вони підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Як вбачається з позовної заяви та долучених до неї матеріалів, позивач у даній справі оскаржує, серед іншого: дії державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ Київської області Міщенко Лариси Миколаївни щодо здійсненого 13.12.2018 року розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_1 ; постанову державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області Міщенко Лариси Миколаївни від 13.12.2018 року про арешт майна боржника від 19.09.2017; постанову державного виконавця Києво-Святошинського територіального управління юстиції у київської області Міщенко Лариси Миколаївни від 13.12.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; постанову державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області Міщенко Лариси Миколаївни від 13.12.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; постанову державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Лариси Миколаївни від 13.12.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; постанову державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Лариси Миколаївни від 13.12.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Суд звертає увагу на те, що вказані постанови були прийняті в рамках виконавчого провадження №48010989 з виконання виконавчого листа №701/458/15-ц, виданого 23.06.2015 Маньківським районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.04.20185 і до досягнення дитиною повноліття.

Отже, позивач оскаржує постанови, які були прийняті під час примусового виконання рішення Маньківського районного суду Черкаської області у цивільній справі №701/458/15-ц, що ухвалено відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 447 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої статті 448 Цивільного процесуального кодексу України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Тобто, як право на звернення зі скаргою, так і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України та його примусовим виконанням.

Приймаючи до уваги те, що позивачем оскаржуються рішення та дії державного виконавця, прийняті та вчинені ним у рамках виконавчого провадження з примусового виконання рішення місцевого загального суду, ухваленого за правилами Цивільного процесуального кодексу, дану не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства в частині позовних вимог про:

- визнання неправомірними дій державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ Київської області Міщенко Лариси Миколаївни щодо здійсненого 13.12.2018 року розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_1 ;

- зобов`язання державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області Міщенко Ларису Миколаївну провести в межах виконавчого провадження №48010989 належний перерахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_1 ;

- скасування постанови державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області Міщенко Лариси Миколаївни від 13.12.2018 року про арешт майна боржника від 19.09.2017;

- скасування постанови державного виконавця Києво-Святошинського територіального управління юстиції у київської області Міщенко Лариси Миколаївни від 13.12.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами;

- скасування постанови державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області Міщенко Лариси Миколаївни від 13.12.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання;

- скасування постанови державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Лариси Миколаївни від 13.12.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України;

- скасування постанови державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Лариси Миколаївни від 13.12.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Про відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу не пізніше п`яти днів з дня надходження позовної заяви (ч.2 ст.170 КАС України).

При цьому, згідно з частиною шостою статті 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі в частині вищевказаних позовних вимог, роз`яснивши при цьому позивачеві, що розгляд цих вимог повинен здійснюватися за правилами ЦПК України, судом, який видав виконавчий документ, у даному випадку - Маньківським районним судом Черкаської області.

Водночас, позовні вимоги про скасування постанови державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області Міщенко Лариси Миколаївни від 13.12.2018 про накладення штрафу в розмірі 39771,05 грн. підвідомчі адміністративному суду, оскільки імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Саме така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі №2-1409/11 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 82316154), яка підлягає обов`язковому врахуванню у даних правовідносинах.

Керуючись статтями 170, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ Київської області Міщенко Лариси Миколаївни та Філозоп Анни Володимирівни в частині позовних вимог про:

- визнання неправомірними дій державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ Київської області Міщенко Лариси Миколаївни щодо здійсненого 13.12.2018 року розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_1 ;

- зобов`язання державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області Міщенко Ларису Миколаївну провести в межах виконавчого провадження №48010989 належний перерахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_1 ;

- скасування постанови державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області Міщенко Лариси Миколаївни від 13.12.2018 року про арешт майна боржника від 19.09.2017;

- скасуваня постанови державного виконавця Києво-Святошинського територіального управління юстиції у київської області Міщенко Лариси Миколаївни від 13.12.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами;

- скасування постанови державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області Міщенко Лариси Миколаївни від 13.12.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання;

- скасування постанови державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Лариси Миколаївни від 13.12.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України;

- скасування постанови державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Міщенко Лариси Миколаївни від 13.12.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

2. Роз`яснити позивачу, що розгляд зазначених позовних вимог має здіснюватися у порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

3. Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

4. Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складення повного тексту ухвали - 08.07.2019 р.

Суддя Дудін С.О.