Справа № 826/12652/16
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

щодо розгляду заяви про відвід судді

10 липня 2019 року м. Київ № 826/12652/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянувши в порядку письмового провадження питання про відвід судді Амельохіна В.В., в адміністративній справі №826/12652/16

за позовомОСОБА_1
до треті особи:Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаренко Валерія Михайловича ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс»; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5
проВизнання протиправним та скасування рішення, скасування запису,
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 22.05.2017 клопотання представника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову задоволено, заборонено всім державним реєстраторам у розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_2 реєстраційний номер нерухомого майна 01, до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Рішенням суду від 31.01.2018 позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаренко В.М. від 23.05.2016 р. про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредекс Фінанс" на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Присуджено з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 275, 60грн.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2018 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2018 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 14.11.2018 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2018 скасовано, провадження у справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

10 травня 2019 року представником ТОВ "Вердикт Капітал" (попередня назва ТОВ "Кредекс Фінанс") подано заяву про скасування заходів забезпечення позову.

У той же час, 05.07.2019р. ОСОБА_3 подано заяву про відвід судді від розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2019 передано заяву про відвід судді на автоматичний розподіл для визнання судді для її розгляду, в порядку статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішення питання про відвід судді Амельохіна В.В. здійснюється суддею Каракашьяном С.К., відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 09.07.2019, у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно із приписами частини восьмої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Поряд з цим, частини четверта статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" (стаття 6 частина 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою.

З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, у т.ч. подібних.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Газета Україна-центр" проти України" від 15 липня 2010 року зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, "правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться". На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість.

Також, щодо об`єктивної неупередженості зазначено у справі "Фей проти Австрії". Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до змісту заявлено відводу, підставою, вказаною ОСОБА_3 у заяві про відвід, яка, з її точки зору, свідчить про необхідність відводу судді є частина перша статті 37 Кодексу адміністративного судочиснтва України, відповідно до якої суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що суддя першої інстанції не може брати участі саме у новому її розгляді у разі скасування судами вищих інстанцій його попередніх рішень, перелік яких визначений частиною першою статті 37 КАС України та є вичерпним: рішення, постанова або ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Водночас, питання розгляду заяви про скасування заходів забезпечення не є новим розглядом справи по суті, оскільки взагалі забезпечення позову - це процесуальна гарантія здійснення реального захисту порушеного, невизнаного чи оспорюваного права позивача. Отже й питання, пов`язані із заходами забезпечення чи їх скасування - є процесуальними.

Суд зазначає, що з аналізу норм Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішеннями або окремою думкою судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не можуть бути підставою для відводу

Таким чином, твердження заявника про підстави для відводу судді Амельохіна В.В. є необґрунтованими, зазначені обставини не свідчать про необ`єктивність та упередженість судді.

Обставини, які можуть вказувати, що суддя прямо чи опосередковано зацікавлений у результаті розгляду справи не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 39, 40, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Амельохіна В.В. від розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову в адміністративній справі №826/12652/16 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Каракашьян