Справа № 160/1098/19
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року Справа № 160/1098/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Наталії Василівни
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» до Державної фіскальної служби України, Комісії державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про зобов`язання вчинити певні дії,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі відповідач-1), Комісії державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі відповідач-2) в якому просить суд, з урахуванням заяви від 27.05.2019 року:
- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні, складені Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД», датою їх фактичного отримання, а саме: № 23 від 11.12.2017 року, № 22 від 11.12.2017 року, № 11 від 06.12.2017 року, № 64 від 24.11.2017 року, № 54 від 20.11.2017 року, № 50 від 19.11.2017 року, № 72 від 23.11.2017 року, № 58 від 22.11.2017 року, № 27 від 11.12.2017 року, № 56 від 20.11.2017 року, № 55 від 20.11.2017 року, № 49 від 17.11.2017 року, № 51 від 19.11.2017 року, № 59 від 30.11.2017 року, № 69 від 23.11.2017 року;
- стягнути судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу відмовлено у реєстрації податкових накладних № 23 від 11.12.2017 року, № 22 від 11.12.2017 року, № 11 від 06.12.2017 року, № 64 від 24.11.2017 року, № 54 від 20.11.2017 року, № 50 від 19.11.2017 року, № 72 від 23.11.2017 року, № 58 від 22.11.2017 року, № 27 від 11.12.2017 року, № 56 від 20.11.2017 року, № 55 від 20.11.2017 року, № 49 від 17.11.2017 року, № 51 від 19.11.2017 року, № 59 від 30.11.2017 року, № 69 від 23.11.2017 року, вказані рішення були оскаржені до ДФС України. Проте, ДФС України порушено строки надіслання рішення щодо розгляду скарг, а тому такі скарги вважаються повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначеного строку, згідно ст. 56 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим податкові накладні підлягають реєстрації.
Ухвалою суду від 08 лютого 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
04 квітня 2019 року ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження у справі № 160/1098/19 до 08 травня 2019 року, включно.
25 квітня 2019 року на адресу суду від представника Державної фіскальної служби України надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому останній вказав, що дії по реєстрації податкових накладних в ЄРПН є дискреційними повноваженнями, в які не допускається будь-яке втручання, при цьому рішення суду є самостійною підставою для реєстрації податкових накладних, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
07 травня 2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій підтримано аналогічну правову позицію викладену у позовній заяві та зазначено, що доводи відповідача, викладені у відзиві, є безпідставними, такими, що не підкріплені жодними належними доказами та взагалі не відповідають нормам чинного законодавства.
Ухвалою суду від 07 травня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 160/1098/19 до судового розгляду по суті.
Представник позивача про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Представник відповідачів про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, у судове засідання не з`явився, заяви чи клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили.
Згідно ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи, що перешкоди для розгляду справи, передбаченні статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» протягом листопада-грудня 2017 року подані для реєстрації наступні податкові накладні: № 23 від 11.12.2017 року, № 22 від 11.12.2017 року, № 11 від 06.12.2017 року, № 64 від 24.11.2017 року, № 54 від 20.11.2017 року, № 50 від 19.11.2017 року, № 72 від 23.11.2017 року, № 58 від 22.11.2017 року, № 27 від 11.12.2017 року, № 56 від 20.11.2017 року, № 55 від 20.11.2017 року, № 49 від 17.11.2017 року, № 51 від 19.11.2017 року, № 59 від 30.11.2017 року, № 69 від 23.11.2017 року.
За результатами обробки вищезазначених податкових накладних, автоматизованою системою «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України ТОВ «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» надіслано квитанції про зупинення їх реєстрації відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України з тієї причини, що податкові накладні відповідають критеріям оцінки ступеня ризику, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року № 567.
Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
На виконання п.п. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України ТОВ «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» було направлено повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності та правомірності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, та були надані копії документів, які підтверджують реальність здійснення господарських операцій, відображених у зазначених вище податкових накладних та копії первинних та додаткових документів щодо здійснення господарських операцій.
Рішеннями Комісій контролюючих органів, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації були прийняті рішення: № 868472/41156891 від 02.08.2018 року, № 897528/41156891 від 29.08.2018 року, № 739850/41156891 від 30.05.2018 року, № 816659/41156891 від 25.06.2018 року, № 739853/41156891 від 30.05.2018 року, № 739852/41156891 від 30.05.2018 року, № 739833/41156891 від 30.05.2018 року, № 846497/41156891 від 19.07.2018 року, № 846496/41156891 від 19.07.2018 року, № 757060/41156891 від 01.06.2018 року, № 753327/41156891 від 31.05.2018 року, № 757059/41156891 від 01.06.2018 року, № 739854/41156891 від 30.05.2018 року, № 811481/41156891 від 22.06.2018 року, № 757062/41156891 від 01.06.2018 року про відмову у реєстрації податкових накладних № 23 від 11.12.2017 року, № 22 від 11.12.2017 року, № 11 від 06.12.2017 року, № 64 від 24.11.2017 року, № 54 від 20.11.2017 року, № 50 від 19.11.2017 року, № 72 від 23.11.2017 року, № 58 від 22.11.2017 року, № 27 від 11.12.2017 року, № 56 від 20.11.2017 року, № 55 від 20.11.2017 року, № 49 від 17.11.2017 року, № 51 від 19.11.2017 року, № 59 від 30.11.2017 року, № 69 від 23.11.2017 року в ЄРПН.

Вказані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних були оскаржені ТОВ «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» до ДФС України, а саме: № 868472/41156891 від 02.08.2018 року 10.08.2018 року, № 897528/41156891 від 29.08.2018 року 06.09.2018 року, № 739850/41156891 від 30.05.2018 року 07.06.2018 року, № 816659/41156891 від 25.06.2018 року 04.07.2018 року, № 739853/41156891 від 30.05.2018 року 08.06.2018 року, № 739852/41156891 від 30.05.2018 року 08.06.2018 року, № 739833/41156891 від 30.05.2018 року 05.06.2018 року, № 846497/41156891 від 19.07.2018 року 27.07.2018 року, № 846496/41156891 від 19.07.2018 року 29.07.2018 року, № 757060/41156891 від 01.06.2018 року 06.06.2018 року, № 753327/41156891 від 31.05.2018 року 07.06.2018 року, № 757059/41156891 від 01.06.2018 року 08.06.2018 року, № 739854/41156891 від 30.05.2018 року 07.06.2018 року, № 811481/41156891 від 22.06.2018 року 27.06.2018 року, № 757062/41156891 від 01.06.2018 року 08.06.2018 року.

Рішеннями Комісії ДФС України з питань розгляду скарг: № 30701/41156891/2 від 17.09.2018 року, № 25656/41156891/2 від 20.08.2018 року, № 23102/41156891/2 від 06.08.2018 року, № 23103/41156891/2 від 06.08.2018 року, № 18769/41156891/2 від 13.07.2018 року, № 16982/41156891/2 від 06.07.2018 року, № 12807/41156891/2 від 18.06.2018 року, № 12800/41156891/2 від 18.06.2018 року, № 12786/41156891/2 від 18.06.2018 року, № 12798/41156891/2 від 18.06.2018 року, № 12653/41156891/2 від 18.06.2018 року, № 12651/41156891/2 від 18.06.2018 року, № 12652/41156891/2 від 18.06.2018 року, № 11960/41156891/2 від 15.06.2018 року, № 11469/41156891/2 від 14.06.2018 року скарги ТОВ «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» були залишені без задоволення, а оскаржувані рішенні без змін.

Позивач вважаючи, що відповідачем порушено строки надіслання рішення за його скаргами, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

У відповідності до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.23 статті 56 Податкового кодексу України визначено особливості оскарження рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, зокрема скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних подається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику; скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розглядається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за участі уповноваженої особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику; скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розглядається протягом 10 календарних днів з дня отримання такої скарги центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Термін розгляду скарги не може бути продовженим; якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не надсилається платнику податків протягом 10-денного строку, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначеного строку.

Аналогічні положення містяться й у пунктах 12, 13, 15, 17 Порядку розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117.

Тобто, податковим законодавством визначена чітка процедура оскарження рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних і правові наслідки не надіслання відповідного рішення щодо розгляду скарги контролюючим органом у законодавчо визначені строки.

З урахуванням викладених приписів законодавства, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем, як платником податків після прийняття рішень № 868472/41156891 від 02.08.2018 року, № 897528/41156891 від 29.08.2018 року, № 739850/41156891 від 30.05.2018 року, № 816659/41156891 від 25.06.2018 року, № 739853/41156891 від 30.05.2018 року, № 739852/41156891 від 30.05.2018 року, № 739833/41156891 від 30.05.2018 року, № 846497/41156891 від 19.07.2018 року, № 846496/41156891 від 19.07.2018 року, № 757060/41156891 від 01.06.2018 року, № 753327/41156891 від 31.05.2018 року, № 757059/41156891 від 01.06.2018 року, № 739854/41156891 від 30.05.2018 року, № 811481/41156891 від 22.06.2018 року, № 757062/41156891 від 01.06.2018 року про відмову у реєстрації податкових накладних, подані скарги на вказані рішення, що підтверджується матеріалами справи.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, рішення комісії ДФС з питань розгляду скарг від № 30701/41156891/2 від 17.09.2018 року, № 25656/41156891/2 від 20.08.2018 року, № 23102/41156891/2 від 06.08.2018 року, № 23103/41156891/2 від 06.08.2018 року, № 18769/41156891/2 від 13.07.2018 року, № 16982/41156891/2 від 06.07.2018 року, № 12807/41156891/2 від 18.06.2018 року, № 12800/41156891/2 від 18.06.2018 року, № 12786/41156891/2 від 18.06.2018 року, № 12798/41156891/2 від 18.06.2018 року, № 12653/41156891/2 від 18.06.2018 року, № 12651/41156891/2 від 18.06.2018 року, № 12652/41156891/2 від 18.06.2018 року, № 11960/41156891/2 від 15.06.2018 року, № 11469/41156891/2 від 14.06.2018 року не були надіслані позивачу у межах строків, встановлених пунктом 56.23 статті 56 Податкового кодексу України, тобто протягом 10-денного строку та ДФС України не надано суду належних та допустимих доказів зворотного.

Слід зазначити, що зі змісту листів ДФС України № 37701/6/99-99-09-07-02-15 від 21.11.2018 року, № 38807/6/99-99-09-07-02-15 від 30.11.2018 року та № 41840/6/99-99-11-03-04-15 від 27.12.2018 року вбачається, що відповідач погодився з наявністю факту несвоєчасного надіслання ним на адресу позивача рішень за результатами розгляду скарг останнього, при цьому, зазначено, що така затримка була зумовлена помилкою програмного коду в деяких рішеннях комісії. При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження даних обставин до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що ДФС України порушено строк надіслання позивачу вмотивованих рішеннь за скаргами платника податків на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлений п. 56.23 ст. 56 Податкового кодексу України, що у відповідності до п.п. 56.23.4 п. 56.23 ст. 56 Податкового кодексу України надає суду достатні правові підстави вважати скарги задоволеними та, як наслідок, рішення комісії ДФС з питань розгляду скарг № 30701/41156891/2 від 17.09.2018 року, № 25656/41156891/2 від 20.08.2018 року, № 23102/41156891/2 від 06.08.2018 року, № 23103/41156891/2 від 06.08.2018 року, № 18769/41156891/2 від 13.07.2018 року, № 16982/41156891/2 від 06.07.2018 року, № 12807/41156891/2 від 18.06.2018 року, № 12800/41156891/2 від 18.06.2018 року, № 12786/41156891/2 від 18.06.2018 року, № 12798/41156891/2 від 18.06.2018 року, № 12653/41156891/2 від 18.06.2018 року, № 12651/41156891/2 від 18.06.2018 року, № 12652/41156891/2 від 18.06.2018 року, № 11960/41156891/2 від 15.06.2018 року, № 11469/41156891/2 від 14.06.2018 року скасованими, а податкові накладні № 23 від 11.12.2017 року, № 22 від 11.12.2017 року, № 11 від 06.12.2017 року, № 64 від 24.11.2017 року, № 54 від 20.11.2017 року, № 50 від 19.11.2017 року, № 72 від 23.11.2017 року, № 58 від 22.11.2017 року, № 27 від 11.12.2017 року, № 56 від 20.11.2017 року, № 55 від 20.11.2017 року, № 49 від 17.11.2017 року, № 51 від 19.11.2017 року, № 59 від 30.11.2017 року, № 69 від 23.11.2017 року такими, що підлягають реєстрації.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права на момент розгляду справи податкові накладні не були зареєстровані.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що законодавством не передбачено іншого ефективного способу захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання ДФС зареєструвати податкові накладні № 23 від 11.12.2017 року, № 22 від 11.12.2017 року, № 11 від 06.12.2017 року, № 64 від 24.11.2017 року, № 54 від 20.11.2017 року, № 50 від 19.11.2017 року, № 72 від 23.11.2017 року, № 58 від 22.11.2017 року, № 27 від 11.12.2017 року, № 56 від 20.11.2017 року, № 55 від 20.11.2017 року, № 49 від 17.11.2017 року, № 51 від 19.11.2017 року, № 59 від 30.11.2017 року, № 69 від 23.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснено згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» до Державної фіскальної служби України, Комісії державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, складені Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД», в порядку встановленому чинним законодавством, а саме: № 23 від 11.12.2017 року, № 22 від 11.12.2017 року, № 11 від 06.12.2017 року, № 64 від 24.11.2017 року, № 54 від 20.11.2017 року, № 50 від 19.11.2017 року, № 72 від 23.11.2017 року, № 58 від 22.11.2017 року, № 27 від 11.12.2017 року, № 56 від 20.11.2017 року, № 55 від 20.11.2017 року, № 49 від 17.11.2017 року, № 51 від 19.11.2017 року, № 59 від 30.11.2017 року, № 69 від 23.11.2017 року.

Стягнути з Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ВІЗАРД ЛТД» (49127, м. Дніпро, вул. Базова, буд. 8, кім. 9, ) сплачений судовий збір у розмірі 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 07 червня 2019 року.

Суддя Н.В. Боженко