Справа № 541/737/19
Суддя: Андрущенко-Луценко С. В.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/737/19
Номер провадження 2-а/541/27/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 липня 2019 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Андрущенко-Луценко С.В.,

при секретарі - Калініченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3 Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області старшого сержанта Гранченка Богдана Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

08.04.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3 Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області старшого сержанта Гранченка Богдана Юрійовича про скасування постанови серії ДПО 18 №106792 від 28.03.2019 про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28.03.2019 відповідачем було винесено постанову серії ДПО18 № 106792, згідно якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

28.03.2019 він розвозив на автомобілі MAN д.н.з. НОМЕР_1 товар по магазинам м. Миргорода. Зупинився на лівій стороні вул. Воскресінській в районі Центрального ринку, для розвантаження товару в ларьок «Табак». До нього підійшли двоє працівників поліції і повідомили, що він порушив правила дорожнього руху, а саме зупинився під знаком 3.34 «Зупинка заборонена». Він відповів, що щойно розвантажив товар в ларьок «Табак», а тому не порушував ПДР. Не зважаючи на його пояснення, те що він показав накладну на товар, ст. сержант ОСОБА_2 склав протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. Позивач відмовився від отримання та підпису постанови. 03.04.2019 ОСОБА_1 отримав постанову по пошті. З цих підстав вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ст.122 ч.1 КУпАП.

Крім того зазначив, що перед вирішенням питання про винесення оскаржуваної постанови відповідач, як суб`єкт владних повноважень, в порушення приписів ч.2 ст.19 Конституції України, не виконав вимог ст.279 КУпАП, бо не роз`яснив йому прав, передбачених ст.268 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення без заслуховування його пояснень і без прийняття його доказів. Просив суд скасувати постанову працівника поліції Гранченко Б.Ю. серії ДОП 18 №106792 від 28.03.2019 року щодо накладення на нього адміністративного стягнення по ст.. 122 ч.1 КУпАП у виді штрафу в сумі 255 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав. Позов просив задовольнити, як законний та обґрунтований.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не направив. На адресу суду направив диск з відеозаписом та фотокартками (а.с.23-26). Про розгляд справи повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 24.04.2019 відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд з урахуванням положень ст. 286 КАС України (а.с.20, 21).

Відповідно до положень ст. 205 КАС України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача.

Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення від 28.03.2019 серії ДПО18 № 106792 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн., внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» (а.с. 7).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1 ст.9 КУпАП).

Відповідно до п.4 розділу І «Загальні положення» Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху (в тому числі визначені частиною першою статті 122 Кодексу).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З переглянутого судом відеозапису наданого позивачем та відповідачем (про наявність якого нічого не зазначено в постанові, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності) вбачається, що позивачу ніхто не пропонував дати пояснення з приводу вчиненого порушення, не роз`яснювалися права, якими він користується при розгляді справи.

Тобто, встановлено порушення відповідачем порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 , 28.03.2019 перебуваючи в м. Миргород по вул. Воскресінській,7, керуючи автомобілем MAN д.н.з. НОМЕР_1 порушив вимоги дорожнього знаку 3.34 «Стоянку заборонено», чим порушив Правила дорожнього руху України. Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків

Відповідно до п. 8.4 ПДР України визначені групи, на які поділяються дорожні знаки.

Відповідно до розділу 33 п.п. 3.34 «Зупинку заборонено», забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 частини 1 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію» визначено, що Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Судом встановлено, що відповідачем, як посадовою особою, суб`єкта владних повноважень рішення якого оскаржуються, будь-яких доказів, які б підтвердили правомірність його дій, та що позивач вчинив адміністративне правопорушення, а саме порушив вимоги дорожнього знаку 3.34 (зупинку заборонено) не надано.

В свою чергу позивач в адміністративному позові заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення та зазначає про те, що не порушував Правила дорожнього руху. Також позивачем надані докази на підтвердження своїх обґрунтувань, а саме: товарно-транспортноу накладну №ПП-008693 від 28.03.2019 року, згідно якої вбачається, що позивач повинен був доставити товар за адресою: м. Миргород вул. Воскресінська, що підтверджується копією накладної. Відеозапис на якому зображено ларьок та автомобіль позивача поруч з ларьком. Вище викладене підтверджує надані позивачем обґрунтування, що він привіз товар до ларька, з метою його вигрузки.

Тобто позивачем доведено, що він виконував свої обов`язки за трудовим договором та доставив товар до магазину. За адресою знаходження якого, відносно позивача була складена оскаржувана постанова.

Таким чином суд приходить до висновку, що за наведених вище обставин вимоги п.3.34.ПДР України на позивача не поширювались, оскільки він здійснював дії по розвантаженню, завантаження вантажу в процесі виконання своїх трудових обов`язків, тому в діях позивача немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, суд вважає, що згідно приписів вищенаведеної норми виникає необхідність закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, відносно позивача.

Керуючись ст. 9, 90, 86, 139, 243-246;255, 286 КАС України , - суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3 Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області старшого сержанта Гранченка Богдана Юрійовича (вул. Якова Усика,34 м. Миргород, 37600) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 106792 від 28 березня 2019 року, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції №3 Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області старшим сержантом Гранченком Богданом Юрійовичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в сумі 255 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С. В. Андрущенко-Луценко