Справа № 120/3840/18-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3840/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Воробйова І.А.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

03 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С.

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Поворознюка Б.М.

представника відповідача: Голуб І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області та ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року (повний текст якого складено у м. Вінниці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області, першого заступника голови Хмільницької районної державної адміністрації Горбатюка Павла Андрійовича про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :
у жовтні 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області, першого заступника голови Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області Горбатюка Павла Андрійовича, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження першого заступника голови Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області Горбатюка Павла Андрійовича "Про звільнення з посади ОСОБА_1 " від 26.09.2018 №52-рк;

- поновити його на роботі на посаді начальника управління соціальної та молодіжної політики Хмільницької районної державної адміністрації.

- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.09.2018 по день поновлення на роботі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуваним розпорядженням його протиправно звільнено з посади начальника управління соціальної та молодіжної політики райдержадміністрації з 27.09.2018 у зв`язку з порушенням ст. 36 Закону України "Про державну службу", оскільки у такому рішенні не викладено обставини, які стали підставою для звільнення з посади. Окрім того, відсутнє відповідне посилання на підставу звільнення, яка передбачена законом. Посилання в розпорядженні на ст. 36 Закону України "Про державну службу" є необґрунтованим, враховуючи, що дана норма Закону не передбачає підстав для звільнення з державної служби. Крім того, позивач з даним розпорядженням відповідача не погоджується, так як до його безпосередніх посадових обов`язків не входить обов`язкова явка на командно-штабні навчання, які проводяться у Хмільницькому районі, а відтак сам по собі факт неявки на командно-штабні навчання не може розцінюватись як невиконання посадових обов`язків.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано розпорядження першого заступника голови Хмільницької районної державної адміністрації ОСОБА_2 від 26.09.2018 р. № 52-рк "Про звільнення з посади ОСОБА_1 ". Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління соціальної та молодіжної політики Хмільницької районної державної адміністрації. Стягнуто з Хмільницької районної державної адміністрації (22000, м. Хмільник, Вінницької області, вул. Столярчука, 3, код 04051158) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.09.2018 по 26.03.2019 у сумі 59537,93 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот тридцять сім грн. 93 коп.). Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 та стягнення заробітної плати, - у межах суми стягнення за жовтень 2018 року.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач та позивач подали апеляційні скарги, в яких посилались на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело, на їх переконання до прийняття необґрунтованого рішення. Так, відповідач в своїй апеляційній скарзі вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно не застосував наслідки, передбачені ч. 3 ст. 123 КАС України, оскільки позивач не звернувся до суду у десятиденний термін для оскарження даного розпорядження про звільнення. Крім того, судом першої інстанції не в повній мірі надано оцінку процедурі погодження звільнення позивача, а також не враховано, що розпорядженням № 8-рк від 25.02.19 внесено зміни до оскаржуваного розпорядження. Позивач в своїй апеляційній скарзі не погодився з висновком рішенням суду першої інстанції лише в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку із чим просив змінити оскаржуване судове рішення у відповідній частині.

06 червня 2019 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача, в якому останній заперечив проти доводів апеляційної скарги, вказавши на помилковість тлумачення відповідачем змісту ч. 2 ст. 78 Закону України "Про державну службу" щодо визначення строків звернення до суду. Крім того, позивач вказав, що подальше внесення змін у розпорядження про звільнення не має правового значення, оскільки трудові відносини припинені, у зв`язку із чим просив залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи своєї апеляційної скарги, просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову. Проти задоволення вимог апеляційної скарги позивача заперечила.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали доводи своєї апеляційної скарги та просили змінити рішення суду першої інстанції. Проти задоволення вимог апеляційної скарги відповідача заперечили.

Інший відповідач - перший заступник голови Хмільницької районної державної адміністрації Горбатюк П.А., будучи належним чином повідомленими про дату, час, та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників процесу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційних скарг у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, апеляційної скаргу позивача - задовольнити повністю, а рішення суду першої інстанції змінити, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, 28.04.2016 ОСОБА_1 був звільнений з посади начальника управління праці та соціального захисту населення райдержадміністрації у зв`язку з ліквідацією управління.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 14.06.2017 по справі № 802/638/16-а, залишеною без зміни ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28.09.2017, розпорядження голови РДА про звільнення позивача визнано протиправним та скасовано та його поновлено на посаді начальника Управління соціальної та молодіжної політики Хмільницької районної державної адміністрації, стягнуто заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Відповідно до запису в трудовій книжці, 10.11.2017 відповідачем поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління соціальної та молодіжної політики Хмільницької РДА (т. 1 а.с. 11).

04.09.2018 "керівнику" на адресу управління соціальної та молодіжної політики Хмільницької райдержадміністрації направлено телефонограму за вих. №01-01-21-2170 про те, що 06 вересня 2018 року відбудеться установча нарада з питань підготовки та проведення командно-штабного навчання з органами управління цивільного захисту та про необхідність прибуття на таку. Також у даній телефонограмі вказано про проведення командно-штабного навчання 11-12 вересня 2018 року.

12.09.2018 ОСОБА_1 направлено доручення голови РДА про надання обґрунтованого пояснення щодо відсутності на засіданні районної комісії ТЕБ та НС 11.09.2018 про участь у якій наголошено на нараді 06.09.2018.

12.09.2018 комісією Хмільницького об`єднаного районного військового комісаріату проведено перевірку стану роботи з організації та ведення військового обліку та бронювання призовників і військовозобов`язаних в управлінні соціальної та молодіжної політики Хмільницької РДА Вінницької області, за наслідком якої складено акт від 12.09.2018, в якому зафіксовано, що військовий облік не організовано згідно вимог постанови КМУ від 07.12.2016 №921.

13.09.2018 ОСОБА_1 надано пояснення, в якому зазначено, що він був відсутній 11.09.2018 на засіданні районної комісії ТЕБ та НС, так як не був належним чином поставлений до відома про необхідність взяття участі у даному засіданні.

14.09.2018 направлено доручення ОСОБА_1 про надання обґрунтованих пояснень щодо відсутності організації військового обліку військовозобов`язаних в управлінні соціальної та молодіжної політики райдержадміністрації відповідно до акту перевірки стану роботи з даного питання Хмільницьким ОРВК від 12.09.2018, встановлено термін виконання до 17.09.2018.

На виконання даного доручення, 17.09.2018 ОСОБА_1 письмово проінформовано про те, що відсутність належного військового обліку є наслідком невиконання прямих обов`язків завідувача сектору управління персоналом та правового забезпечення управління соціальної та молодіжної політики Хмільницької РДА ОСОБА_3 . Одразу після виявлення (11.09.2018) фактичного стану справ по веденню військового обліку в Хмільницькій РДА вжив заходів для приведення у відповідність військового обліку.

В подальшому, 14.09.2018 на засіданні дисциплінарної комісії Хмільницької РДА розглянуто доповідну записку першого заступника Хмільницької РДА ОСОБА_2 , завідувача сектором ОСОБА_4 щодо неналежного виконання доручень голови РДА ОСОБА_1 та вирішено внести пропозицію щодо оголошення догани, що відображено у протоколі №2.

17.09.2018 головою РДА видано розпорядження №48-рк від 17.09.2018 р., яким притягнуто до дисциплінарної відповідальності начальника управління соціальної та молодіжної політики Хмільницької районної державної адміністрації ОСОБА_1 шляхом оголошення догани.

Дисциплінарною комісією також складено висновок (з резолюцією від 18.09.2018) про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Як видно зі змісту висновку, дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарної справи щодо ОСОБА_1 встановила та зафіксувала наступне.

На ім`я голови Хмільницької районної державної адміністрації надійшов Акт перевірки стану роботи з організації та ведення військового обліку та бронювання призовників і військовозобов`язаних в управлінні соціальної та молодіжної політики Хмільницької райдержадміністрації від 13.09.2018 № 3628 стосовно неналежного ведення військового обліку в управлінні соціальної та молодіжної політики, де керівником і відповідальною особою є ОСОБА_1 та невиконання вимог законів України "Про оборону України", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", "Про військовий обов`язок і військову службу", Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 № 921, Порядку бронювання військовозобов`язаних за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування та підприємствами, установами і організаціями на період мобілізації та на воєнний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2015 № 45, а саме:

- папка з керівними документами на момент перевірки відсутня;

- відповідальна особа за ведення військового обліку призначена за день до перевірки;

- посадова інструкція відповідальної особи розроблена за день до перевірки;

- звірення особових карток з особистими військово-обліковими документами військовозобов`язаних не організовано;

- повідомлення до військового комісаріату щодо прийнятих на роботу (звільнених з роботи) та про зміни у військово-облікових ознаках військовозобов`язаних не подаються.

14.09.2018 головою Хмільницької райдержадміністрації дано доручення начальнику управління соціальної та молодіжної політики Хмільницької райдержадміністрації Шеметі О.П. про надання пояснення стосовно результатів перевірки.

17.09.2018 ОСОБА_1 надав письмове пояснення, в якому зазначив, що відсутність належного військового обліку на момент перевірки є наслідком не виконання своїх прямих посадових обов`язків завідувачем сектору управління персоналом правового забезпечення управління соціальної та молодіжної політики Хмільницької РДА ОСОБА_3 .

В Акті перевірки зазначено, що наказ, яким призначено відповідальну особу за ведення військового обліку та відповідну інструкцію зроблено за день до перевірки, хоча завідувач сектору ОСОБА_3 на момент її призначення, як відповідальна особа, знаходилась на лікарняному.

Враховуючи те, що перевірка проводилась на виконання Плану проведення перевірок стану військового обліку на території району у 2018 році, затвердженому розпорядженням голови Хмільницької районної державної адміністрації від 18.01.2018 №40 "Про забезпечення функціонування системи військового обліку на території району у 2018 році" та Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою КМУ № 921 діє з 2016 року, що давало змогу начальнику управління завчасно привести документи, які стосуються військового обліку у відповідність до вимог вищезгаданої постанови та відповідно до ст.63 Закону України "Про державну службу" був зобов`язаний здійснити контроль за виконанням державними службовцями посадових обов`язків, а тому винною особою є не завідувач сектору управління персоналом та правового забезпечення управління соціальної та молодіжної політики райдержадміністрації, а начальник цього управління.

Будучи державним службовцем та начальником управління соціальної та молодіжної політики райдержадміністрації, який відповідно до розділу 4 посадової інструкції, пункту 8 Положення про управління соціальної та молодіжної політики Хмільницької райдержадміністрації та ст.ст. 4, 8, 17, 63 Закону України "Про державну службу" несе персональну відповідальність за неякісне виконання посадових завдань і обов`язків та зобов`язаний здійснювати контроль за виконанням державними службовцями посадових обов`язків, а також складаючи присягу державного службовця давав обіцянку дотримуватись Конституції та законів України, втілювати їх у життя, та з гідністю нести високе звання державного службовця і сумлінно виконувати свої обов`язки.

Так, у висновку дисциплінарної комісії зазначено, що з 2014 року наша держава знаходиться у стані війни, тому вимоги, які передбаченні законами України "Про оборону України", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", "Про військовий обов`язок і військову службу", повинні чітко виконуватись усіма підприємствами, установами та організаціями, громадянами України, а особливо державними службовцями. Натомість, ОСОБА_1 , як начальник управління та державний службовець, недотримався виконання вимог ч. 5 ст. 33 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", тобто Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою КМУ від 07.12.2016 № 921, про що свідчить Акт перевірки Хмільницького ОРВК від 13.09.2018 №3628., а також порушив вимоги посадової інструкції та ст.36 Закону України "Про державну службу".

14.09.2018 було проведено засідання дисциплінарної комісії стосовно невиконання вимог щодо обов`язкової участі у командно-штабних навчаннях та байдужого і безвідповідального ставлення до завдань керівництва області та району начальником управління ОСОБА_1 , підсумком якого розпорядженням голови Хмільницької райдержадміністрації йому оголошено догану.

На підставі вищевикладеного та за результатами розгляду дисциплінарної справи щодо ОСОБА_1 :, начальника управління соціальної та молодіжної політики райдержадміністрації, відповідно до ч. 5 ст. 66 Закону України "Про державну службу" враховуючи характер, обставини і тяжкість вчиненого порушення, ступінь вини ОСОБА_1 , наявність у нього дисциплінарних стягнень (зауваження, догана), його ставлення до виконання службових та посадових обов`язків, Дисциплінарна комісія вирішила рекомендувати голові Хмільницької районної державної адміністрації застосувати один із видів дисциплінарного стягнення - звільнення ОСОБА_1 ".

18.09.2018 протоколом № 3 дисциплінарної комісії Хмільницької РДА з розгляду дисциплінарних справ прийнято рішення внести пропозицію про застосування до ОСОБА_1 одного із видів дисциплінарного стягнення відповідно до ст. 66 Закону України "Про державну службу" - звільнення.

В подальшому, першим заступником голови Хмільницької РДА відповідно до ст. 6, 11, 39, 41 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", ч. 5 ст. 66 Закону України "Про державну службу" прийнято розпорядження №52-рк від 26.09.2018 р. про звільнення начальника управління соціальної та молодіжної політики Хмільницької районної державної адміністрації ОСОБА_1 з 27.09.2018, в зв`язку із порушенням ст. 36 Закону України "Про державну службу".

Підставою для звільнення зазначено: Висновок про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності; лист Вінницької обласної держаної адміністрації про погодження звільнення ОСОБА_1 від 24.09.2018 р. № 01.02-70/5867.

Не погоджуючись із розпорядженням про звільнення, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту оскаржуваного розпорядження слідує, що відповідач не вказав визначену законодавцем підставу для звільнення, а також не погодив звільнення позивача з директором Департаменту соціальної та молодіжної політики. Більше того, оскаржуване розпорядження підписано першим заступником голови РДА, попри те, що нормами п. 7 розділу 5 Положення про управління соціальної та молодіжної політики Хмільницької районної державної адміністрації, затверджене головою Хмільницької РДА від 18.09.2018 №566, визначено, що управління очолює начальник, який звільняється з посади головою районної державної адміністрації згідно з законодавством про державну службу за погодженням із заступником голови обласної державної адміністрації та директором Департаменту соціальної та молодіжної політики облдержадміністрації. А відтак звільнення є протиправними, а порушені права позивача підлягали поновленню. При цьому, судом першої інстанції відмовлено у відшкодуванні позивачу витрат на правничу допомогу адвоката, посилаючись на відсутність доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Колегія суддів, переглядаючи судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції по суті спору, однак не погоджується з позицією суду першої інстанції щодо відмови у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь позивача, враховуючи наступне.

Як слідує зі змісту розпорядження №52-рк від 26.09.2018 ОСОБА_1 звільнений з займаної посади у зв`язку із порушенням ст. 36 Закону України "Про державну службу".

Зі змісту ст. 36 Закону України "Про державну службу" слідує, що "1. Особа, призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця такого змісту: "Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки".

2. Особа, призначена на посаду державної служби вперше, виголошує Присягу державного службовця у присутності державних службовців структурного підрозділу, на посаду в якому її призначено, представників служби управління персоналом відповідного державного органу, підписує текст цієї Присяги і зазначає дату її складення.

3. Підписаний текст Присяги державного службовця є складовою особової справи державного службовця. Про складення Присяги державного службовця робиться запис у трудовій книжці державного службовця.

4. У разі відмови особи від складення Присяги державного службовця вона вважається такою, що відмовилася від зайняття посади державної служби, і акт про її призначення на посаду скасовується суб`єктом призначення. У такому разі застосовується відкладене право другого за результатами конкурсу кандидата на зайняття вакантної посади державної служби. Якщо конкурсною комісією такого кандидата не визначено, проводиться повторний конкурс.

5. Особа, яка вперше займає посаду державної служби, набуває статусу державного службовця з дня складення Присяги державного службовця..

Тобто, вказаною нормою визначено, що державний службовець приймає присягу, коли вперше призначається на посаду та сформульовано текст присяги.

При цьому, положення ст. 36 Закону України "Про державну службу" не містять жодних підстав для звільнення.

Крім того, в контексті спірних правовідносин слід застосовувати норми ч. 2 ст. 2 КАС України, в силу якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, критерій "прийняття рішень, вчинення (невчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України" - за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у частині другій статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

"На підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

Критерій "прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії" - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

Даючи правову оцінку доводам апеляційної скарги відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, колегія суддів враховує наступне.

Так, відповідач вказує на те, що при зверненні до суду позивач не дотримався строків, визначених ст. 78 Закону України "Про державну службу".

Відповідно до ст. 78 даного закону, рішення про накладення дисциплінарного стягнення може бути оскаржено державними службовцями категорії "А" до суду, а категорій "Б" і "В" - до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, або до суду.

Скарга подається протягом 10 календарних днів після одержання державним службовцем копії наказу (розпорядження) про накладення дисциплінарного стягнення.

Тобто, вказана норма встановлює 10-денний строк подання скарги в адміністративному порядку, а не позову до суду про оскарження рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Натомість, положеннями ч. 5 ст. 122 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк і позивач звернувся до суду саме з дотриманням даного строку.

Відповідно до п. 17 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

За приписами ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну службу" державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави,

Посилання відповідача в своїй апеляційній скарзі на те, що місячний строк звернення до суду встановлюється лише у разі звільнення працівника відповідно до норм КЗпП України колегія суддів оцінює критично, оскільки таке твердження ґрунтується на невірному трактуванні норм матеріального та процесуального права щодо визначення публічної служби, на якій беззаперечно перебував позивач.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги відповідача, що суд першої інстанції мав застосувати наслідки, передбачені ч. 3 ст. 123 КАС України через пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки позивач звернувся до суду з дотриманням вимог ч. 5 ст. 122 КАС України при оскарженні розпорядження про його звільнення з публічної служби.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача про те, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до п. 7 розділу 5 Положення про управління соціальної та молодіжної політики Хмільницької районної державної адміністрації, затверджене головою Хмільницької РДА від 18.09.2018 №566 управління очолює начальник, який звільняється з посади головою районної державної адміністрації згідно з законодавством про державну службу за погодженням із заступником голови обласної державної адміністрації та директором Департаменту соціальної та молодіжної політики облдержадміністрації.

Тобто, вказаною нормою визначено необхідність дотримання процедури звільнення особи, у даному випадку начальника управління соціальної та молодіжної політики Хмільницької РДА, з посади, яка передбачає наявність не тільки підстав, визначених законом, але й наявність погодження заступника голови обласної державної адміністрації та директора Департаменту соціальної та молодіжної політики облдержадміністрації. Більш того, рішення про звільнення приймається саме головою районної державної адміністрації.

Однак, відповідач в своїй апеляційній скарзі вказує на те, що відповідно до розпорядження голови Хмільницької РДА від 20.07.2017 №71-рк "Про розподіл обов`язків між головою, першим заступником, заступником голови, керівником апарату районної державної адміністрації" перший заступник голови Хмільницької РДА Горбатюка П.А. у разі відсутності голови РДА виконує його функції і повноваження, про що було зазначено в суді першої інстанції.

З даного приводу колегія суддів зауважує, що відповідачами не надано жодного доказу на підтвердження того, що 26.09.2018, тобто у день винесення оскаржуваного розпорядження голова Хмільницької РДА Є. Буткевич був відсутній і на першого заступника голови Хмільницької РДА Горбатюка П.А. здійснено покладання його обов`язків.

Слід також зазначити, що відповідачами не надано до матеріалів справи доказів погодження звільнення позивача директором Департаменту соціальної та молодіжної політики облдержадміністрації, оскільки лист від 24.09.2018 №01.01-70/5867 за підписом першого заступника голови ОДА А. Гижко містить погодження саме обласної державної адміністрації, що вказує на недотримання вимог п. 7 розділу 5 Положення про управління соціальної та молодіжної політики Хмільницької районної державної адміністрації, затвердженого головою Хмільницької РДА від 18.09.2018 №566 при винесенні оскаржуваного розпорядження.

Крім того, судом першої інстанції належним чином надано оцінку доводам Хмільницької РДА щодо внесення розпорядженням № 8-рк від 25.02.19 змін до оскаржуваного розпорядження, оскільки зазначено, що після підписання рішення про звільнення та його фактичної реалізації, шляхом внесення відповідних записів до трудової книжки, розпорядження № 52-рк від 26.09.2018 вичерпало свою дію в часі фактичним виконанням, а тому при розгляді даної справи судом надана оцінка оскаржуваному рішенню суб`єкта владних повноважень у первісній формі та у первісному змісті.

Більше того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідно до п. 18 до Постанови Пленуму ВСУ "Про практику розгляду судами трудових спорів" саме суд може змінити формулювання причин звільнення і привести його у відповідність з чинним законодавством про працю, якщо обставинам, які стали підставою звільнення, в наказі (розпорядженні) дана неправильна юридична кваліфікація. Тобто, зміну формулювання звільнення здійснює саме суд за наслідками розгляду відповідної справи, а не роботодавець, що вказує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги стосовно неповного дослідження обставин справи.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованою позицію суду першої інстанції, що оскаржуване розпорядження прийнято не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а також без врахування всіх обставин, у зв`язку із чим підлягало скасуванню, а позивач поновленню на роботі та стягненні на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а відтак підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача відсутні.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги відповідача стосувалися лише перевірки в межах апеляційного розгляду справи строків звернення позивача до суду, процедури погодження звільнення та внесення змін до оскаржуваного розпорядження, то суд апеляційної інстанції не надає оцінки обставинам справи, які не були заявлені в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача про наявність підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, колегія суддів зважає на таке.

З матеріалів справи слідує, що в ході розгляду справи в суді першої інстанції позивач заявляв клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписами ч. 2 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Положеннями ч.ч. 1-4 ст. 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, для відшкодування правничих витрат потрібно надати договір, докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, зокрема детальний опис робіт (наданих послуг) та докази сплати таких.

На підтвердження понесених витрат позивачем в суді першої інстанції було надано договір про надання правової допомоги по адміністративній справі від 03.10.2018 (т. 1 а.с. 80), квитанцію до прибуткового касового ордеру №44 від 03.10.2018 на суму 5 000 грн. (т. 1 а.с. 81), а також акт від 11.12.2018 наданих послуг по договору про надання правової допомоги по адміністративній справі від 03.10.2018 (т. 1 а.с. 158), в якому відображено вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: консультування клієнта, вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, вивчення документів, складання процесуальних документів, участь у судових засіданнях тощо, тобто належним чином зазначено обсяг наданої професійної правничої допомоги.

Таким чином, посилання суду першої інстанції на те, що позивачем не надано доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, зокрема, детального опису робіт (наданих послуг ) є помилковим та спростовується наявним у справі актом від 11.12.2018, якому судом першої інстанції взагалі не надано оцінки.

При цьому, колегія суддів зауважує, що в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення зазначається висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, однак в резолютивній частині не відображено наслідків вирішення даного питання.

Згідно з ст. 317 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги позивача знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, оскільки судом першої інстанції в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи та вірно вирішено справу по суті спору, однак порушено норми процесуального права в частині розподілу судових витрат, а відтак рішення суду першої інстанції слід змінити, доповнивши його резолютивну частину.

Положеннями ч.ч. 6, 7 ст. 139 КАС України визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат в суді апеляційної інстанції позивачем було надано договір про надання правової допомоги по адміністративній справі від 22.04.2019 (т. 2 а.с. 40), квитанцію до прибуткового касового ордеру №53 від 22.04.2019 на суму 2 000 грн. (т. 2 а.с. 41), а також акт від 22.04.2019 наданих послуг по договору про надання правової допомоги по адміністративній справі від 22.04.2019 (т. 2 а.с. 43), в якому відображено вартість послуг у сумі 2000 грн. за складання апеляційних скарг та представлення інтересів позивача у суді апеляційної інстанції.

З урахуванням вимог ст.ст. 134, 139 КАС України колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для стягнення з Хмільницької РДА на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 2000 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області залишити без задоволення.

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року змінити.

Доповнити резолютивну частину рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року абзацом 6 наступного змісту:

"Стягнути з Хмільницької районної державної адміністрації (22000, м. Хмільник, Вінницької області, вул. Столярчука, 3, код 04051158) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.".

В решті рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року залишити без змін.

Стягнути з Хмільницької районної державної адміністрації (22000, м. Хмільник, Вінницької області, вул. Столярчука, 3, код 04051158) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 09 липня 2019 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.