Справа № 263/13706/18
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року справа №263/13706/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Арабей Т.Г., Гаврищук Т.Г. Сіваченка І.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 червня 2019 року у справі № 263/13706/18 (головуючий у 1 інстанції суддя Шатілова Л.Г.) за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради, третя особа - Інспекція міської ради з благоустрою м. Маріуполя Маріупольської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області із позовом до Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови відповідача від 14 березня 2018 року № 545 та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення (а.с. 1-5).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 червня 2019 року позов задоволено. Постанову Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 545 від 14 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 150 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 119,00 гривень скасовано. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито (а.с. 87-93).

Не погодившись із судовим рішенням, Адміністративна комісія виконавчого комітету Маріупольської міської ради подала апеляційну скаргу, в якій просила суд скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 червня 2019 року у справі № 263/13706/18 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що спірна постанова прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відсутність складу здійснення правопорушення не доведена.

Зазначено, що позивача своєчасно та в рамках діючого законодавство повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про його до адміністративної відповідальності.

При цьому, позивач був обізнаний щодо наявності протоколу про адміністративне правопорушення, однак жодних дій щодо з`ясування коли він буде розглядатись адміністративною комісією не зробив.

Факт обізнаності щодо складання адміністративного протоколу підтверджується свідком ОСОБА_2 , яка була присутня під час його складання та засвідчила факт відмови позивача від підпису протоколу.

В доказ скоєння правопорушення, апелянт посилався на наявність в матеріалах справи акту комісійного обстеження та фотокартки фіксування адміністративного правопорушення, які не прийнято судом першої інстанції до уваги. Апелянт просив розглянути справу у відсутність його представника (а.с. 96-101).

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

09 липня 2019 року від позивача до канцелярії суду надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що 15 січня 2018 року посадовою особою Інспекції міської ради з благоустрою м. Маріуполя складено протокол № 000027 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , Голову ОСББ « Артеміда 58», яким не здійснено прибирання снігу на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 24).

Матеріали справи про адміністративне правопорушення були направлені до адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради для розгляду та прийняття рішення згідно чинного законодавства.

Адміністративною комісією виконавчого комітету Маріупольської міської ради 14 березня 2019 року на підставі протоколу № 000027 від 15 січня 2019 року про адміністративне порушення, керуючись статтею 218 КУпАП прийнято постанову № 545, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.150 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119 грн. (а.с. 10, 26).

Спірним питанням у справі є правомірність прийняття спірної постанови та накладення на позивача адміністративного штрафу.

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено порушення позивачем правил утримання прибудинкових територій, відтак спірна постанова є такою, що підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 150 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил користування жилими приміщеннями, санітарного утримання місць загального користування, сходових кліток, ліфтів, під`їздів, придомових територій, порушення правил експлуатації жилих будинків, жилих приміщень та інженерного обладнання, безгосподарне їх утримання, а також самовільне переобладнання та перепланування жилих будинків і жилих приміщень, використання їх не за призначенням, псування жилих будинків, жилих приміщень, їх обладнання та об`єктів благоустрою.

Пунктом 1.1. наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року «Про затвердження правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» (далі - Правила) ці Правила визначають порядок надання послуг утримання будинків і прибудинкових територій: забезпечення нормального функціонування жилих будівель та прибудинкових територій протягом усього періоду їх використання за призначенням; проведення єдиної технічної політики в житловій сфері, що забезпечує виконання вимог чинних нормативів з утримання, поточного і капітального ремонту та реконструкції жилих будинків та прибудинкових територій.

Відповідно до п. 3.5.20 Правил передбачено, що сніг у разі ручного прибирання тротуарів і внутрішньоквартальних (асфальтових і брущатих) проїздів повинен прибиратися повністю під шкребок. За відсутності удосконалених покриттів сніг треба прибирати під зсув, залишаючи шар снігу для наступного його ущільнення.

За статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно з ч.1 ст. 268 цього Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до Положення про адміністративну комісію, підставою для розгляду Адміністративною комісією справи є протокол про адміністративне правопорушення, складений у встановленому порядку уповноваженою на те посадовою особою, іншими особами відповідно до Кодексу.

Справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа може розглядатися лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення особи про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В матеріалах справи дійсно наявні докази направлення повістки, рекомендованим листом з повідомленням (реєстр поштових відправлень 504) (а.с. 28), однак суд апеляційної інстанції вважає такий доказ своєчасного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи незмістовним, оскільки доказів отримання позивачем повістки суду не надано. Окрім того, в списку відправлень не зазначено, що саме надсилалось позивачу 18 лютого 2018 року.

Як зазначено у відзиві на адміністративний позов, за даним поштовим відправленням позивачу надсилався лише протокол про адміністративне правопорушення від 15.01.2018 року без надіслання повістки, однак зазначені обставини в суді не доведені.

Враховуючи положення ч.1 ст. 268 КУпАП відповідач не мав законних підстав для розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю беззаперечних доказів своєчасного сповіщення позивача про розгляд такої справи.

Твердження апелянта щодо обізнаності позивача про наявність протоколу про адміністративне правопорушення та бездіяльності в частині самостійного з`ясування дати, часу та місця розгляду справи не нівелюють обов`язку відповідача щодо дотримання вимог діючого законодавства щодо своєчасного сповіщення особи про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є лише одним із можливих видів доказів наряду зокрема і з протоколом про адміністративне правопорушення.

Як зазначалось раніше, спірна постанова прийнята за результатами розгляду протоколу № 000027 від 15 січня 2018 року, складеного Інспекцією міської ради з благоустрою м. Маріуполя.

Згідно зі ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

У відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі відповідач зазначає, що протокол № 000027 від 15 січня 2018 року про адміністративне правопорушення був складений у присутності позивача, проте останній відмовився його підписувати, надавати пояснення, про що міститься відмітка в протоколі. Також в протоколі зазначено, що позивачу роз`яснені його процесуальні права.

Однак, у матеріалах справи міститься акт комісійного обстеження, складеного також 15 січня 2018 року, згідно з яким 15 січня 2018 року з 11-00 год. по 11-30 год. (час збігається з часом обстеження прибудинкової території, вказаний в спірному протоколі) проведено обстеження території, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення, проте в телефонній розмові останній відмовився приїздити на вказану адресу та відмовився від дачі пояснень, отримання протоколу (а.с. 27).

Суд апеляційної інстанції проаналізував протокол та акт комісійного обстеження та виявив протиріччя (щодо присутності та відсутності позивача при обстеженні прибудинкової території), які перешкоджають суду переконатися у правомірності спірної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає незмістовними посилання апелянта на наявність вищевказаного акту та достовірність інформації вказаному в ньому.

Наявність підпису свідка в протоколі про адміністративне правопорушення не є беззаперечною підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, при цьому цей свідок ( ОСОБА_2 ) в судовому засіданні допитана не була, пояснення не надавала, відтак посилання на його наявність (свідка) не є підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Також відповідачем/апелянтом на підтвердження правомірності спірної постанови додано в якості фотознімку зображення прибудинкової території, проте враховуючи нечіткість даного зображення, неможливо достовірно встановити порушення п. 3.5.20 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, також зображення не містить будь-яких ознак за якими можливо ідентифікувати те, що дана прибудинкова територія розташована саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення немає посилання на проведення фотозйомки при обстеженні прибудинкової території та приєднання фото до протоколу та матеріалів справи про адміністративне правопорушення, відтак, суд вважає фото неналежним доказом вчинення позивачем будь-яких порушень.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідач при прийнятті спірної постанови та накладенні штрафу, не впевнився в тому, що позивач належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду адміністративної справи, прийняв постанову без належних доказів порушення позивачем правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, відтак, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього штрафу є такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Інших доводів апеляційної скарги не наведено.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 червня 2019 року - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 червня 2019 року у справі № 263/13706/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Постанова суду апеляційної інстанції прийнята 10 липня 2019 року.

Судді Т.Г.Арабей

І.В. Сіваченко

Т.Г. Гаврищук