Справа № 360/2429/19
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

09 липня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2429/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про скасування постанови від 24.05.2019 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 59202835,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі також позивач, Рубіжанське ОУПФУ) до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (далі також відповідач, УДВС ГТУЮ у Луганській області), в якій позивач просить скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Галушка М.В. від 24.05.2019 про стягнення з Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області виконавчого збору в розмірі 16692,00 грн. з виконання виконавчого листа № 1240/2480/18, виданого Луганським окружним адміністративним судом 08.04.2019, у виконавчому провадженні № 59202835.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 29.05.2019 Рубіжанським ОУПФУ отримано постанову відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Луганській області про стягнення виконавчого збору від 24.05.2019 в межах виконавчого провадження ВП № 59202835, якою на позивача накладено стягнення виконавчого збору в розмірі 16692,00 грн., яку винесено головним держаним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Луганській області Галушка Маргаритою Володимирівною, а також постанову від 24.05.2019 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 1240/2480/18, виданого 08.04.2019 Луганським окружним адміністративним судом.

Позивач вважає постанову про стягнення виконавчого збору безпідставною, незаконною та такою, що винесена з порушенням норм діючого законодавства, яка підлягає скасуванню за таких підстав.

Головним державним виконавцем відповідача ОСОБА_1 під час винесення постанови про стягнення виконавчого збору невірно застосовані норми права, передбачені статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404), оскільки рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 у справі № 1240/2480/18 на управління покладено обов`язок вчинити певні дії.

Отже головним державним виконавцем відповідача ОСОБА_1 невірно застосовано підставу встановлення розміру виконавчого збору (замість вірного: за примусове виконання рішення немайнового характеру - в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи, зазначено: у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів).

Також зазначено, що пенсія є періодичним платежем, призначається відповідно до законодавства України довічно (зокрема - пенсія по втраті годувальника). Тобто відновлюється не разова виплата, а відновлюється виплата пенсії як періодичного платежу, призначеного довічно.

Вважає, що стягнення у цьому випадку виконавчого збору безпідставне. Також підтвердженням того, що пенсія - це періодичний платіж, є частина 1 статті 7 закону № 1404, у якій зазначено , що виконавчий документ про стягнення періодичних платежів може бути самостійно надісланий стягувачем безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю, фізичній особі, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

У зв`язку з набранням рішення суд від 27.11.2018 законної сили управління рішенням від 25.02.2019 № 70 відновило ОСОБА_2 нарахування та виплату пенсії за віком з 01.06.2018 з урахуванням рішення управління від 11.12.2018 № 149 про виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць з 01.06.2018 по 30.06.2018.

Рішення управління від 25.02.2019 направлено ОСОБА_2 за місцем її фактичного проживання/перебування (за довідкою внутрішньо переміщеної особи) листом від 27.02.2019 № 3729/03.

У березні 2019 року ОСОБА_2 нараховано на виплату в квітні 2019 року пенсію за віком за період з 01.07.2018 по 31.10.2018 у сумі 13813 грн. 85 коп. та поточну пенсію за квітень 2019 року у розмірі 3102 грн. 73 коп. на рахунок, відкритий у ПАТ «Державний ощадний банк України». Заявку на фінансування виплати включено до потреби у фінансуванні пенсійних виплат на квітень 2019 року.

У квітні 2019 року головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області профінансовано виплату ОСОБА_2 пенсії за квітень 2019 року в сумі 3102 грн. 73 коп.

З листопада 2018 року та по день надання відповіді нарахування та виплата поточної пенсії ОСОБА_2 не припинялись.

З об`єктивних причин, які унеможливлюють виконання рішення, та, які не залежать від власного волевиявлення управління, виплату нарахованої ОСОБА_2 пенсії за віком за період з 01.06.2018 по 31.10.2018 проведено головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області не в повному обсязі.

З огляду на зазначене вище, позивач вважає постанову про стягнення виконавчого збору такою, що постановлено з порушенням норм Закону № 1404, а відтак вона має бути скасована.

Представник відповідача заперечував проти задоволення вимог, про що подав відзив на позовну заяву (арк. спр. 52-54), в якому просив справу розглянути за відсутності представника УДВС ГТУЮ у Луганській області та зазначено таке.

24.05.2019 на виконання до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області надійшов виконавчий лист Луганського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 № 1240/2480/18 про зобов`язання Рубіжанське ОУПФУ поновити нарахування та виплату ОСОБА_2 пенсії з 01.06.2018 на рахунок, відкритий у публічному акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України". 24.05.2019 державним виконавцем, керуючись вимогами статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України Про виконавче провадження, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 24.05.2019 державним виконавцем, керуючись статтями 3, 27, 40 Закону України Про виконавче провадження, винесено постанову про стягнення виконавчого збору. При винесенні постанови державним виконавцем, помилково зазначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. При визначені розміру виконавчого збору за виконавчим документом державний виконавець, діяв відповідно до ст. 27 Закону України Про виконавче провадження за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. 09.07.2019 державним виконавцем, керуючись ст. 74 Закону України Про виконавче провадження, винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі. Відповідно до розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. Розмір мінімальної заробітної плати на 2019 рік затверджений Законом України від 07.12.2017 № 2246-VІІІ Про Державний бюджет України на 2019 рік, складає 4173 грн. Крім того вищезазначене судове рішення, не відноситься до рішень про стягнення періодичних платежів, а є немайновим рішенням за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії.

Відповідач зазначає, що вищезазначене судове рішення, не відноситься до рішень про стягнення періодичних платежів, а є немайновим рішенням, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії. Відповідач вважає, що дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області є правомірними та не підлягають скасуванню відповідно до норм Закону України Про виконавче провадження.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином (арк. спр. 45, 46).

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

По справі вчинені такі процесуальні дії.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 позовна заява залишена без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків (арк. спр. 24-26).

Ухвалою від 01.07.2019 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати у відкритому судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін (арк. спр. 1-2).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 у справі № 1240/2480/18 адміністративний позов ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 13.06.2018 № 133 про припинення виплати пенсії ОСОБА_2 з 01.06.2018. Зобов`язано Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області (93009, Луганська область, м. Рубіжне, вул. Студентська, 35А, код за ) поновити нарахування та виплату ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсії з 01.06.2018 на рахунок, відкритий у публічному акціонерному товаристві Державний ощадний банк України. В частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць рішення суду виконується негайно (арк. спр. 47-51).

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 у справі № 1240/2480/18 набрало законної сили 11.02.2019.

Виконавчий лист у справі № 1240/2480/18 видано 08.04.2019 (арк. спр. 74-75).

24.05.2019 постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Луганській області Галушка М.В. відкрите виконавче провадження № 5202835 по виконавчому листу № 1240/2480/18, виданому 08.04.2019 Луганським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області (93009, Луганська область, м. Рубіжне, вул. Студентська, 35А, код за ) поновити нарахування та виплату ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсії з 01.06.2018 на рахунок, відкритий у публічному акціонерному товаристві Державний ощадний банк України(а.с. 43), яку позивач отримав 29.05.2019 (арк. спр. 43, 72).

24.05.2019 постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Луганській області Галушка М.В. у виконавчому провадженні ВП № 59202835 винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн, яку позивач отримав 29.05.2019 (арк. спр. 42, 70).

Також в постанові про стягнення виконавчого збору державним виконавцем зазначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

05.06.2019 Позивачем надіслано головному державному виконавцю інформацію про добровільне виконання виконавчого листа № 1240/2480/18, в якій зазначено, що позивач рішенням Рубіжанського ОУПФУ від 11.12.2018 № 149 відновлено нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_2 в межах суми стягнення за один місяць з 01.06.2018 по 30.06.2018, рішенням Рубіжанського ОУПФУ від 25.02.2019 № 70 відновлено нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_2 з 01.06.2018 з урахуванням рішення управління від 11.12.2018 № 149 про виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць з 01.06.2018 по 30.06.2018. Позивачем також зазначено, що постановою правління Пенсійного фонду України від 13.12.2018 № 27-1 «Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсії у 2019 році» встановлено, що з 01.01.2019 фінансування пенсійних виплат здійснюється відповідним головним управлінням Пенсійного фонду України в областях. Для здійснення з 01.01.2019 фінансування пенсійних виплат головними управліннями Пенсійного фонду України у областях начальники відповідних головних управлінь зобов`язані у порядку, встановленому законом, укласти договори з публічним акціонерним товариством «Укрпошта» та банками, уповноваженими на право виплати пенсій через поточні рахунки одержувачів. Починаючи з 01.01.2019, управління немає діючих договорів з ПАТ «Укрпошта» та банками, уповноваженими на право виплати пенсій через поточні рахунки одержувачів. З об`єктивних причин, які унеможливлюють виконання рішення, та, які не залежать від власного волевиявлення управління, виплату нарахованої ОСОБА_2 пенсії за віком за період з 01.06.2018 по 31.10.2018 проведено головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області не в повному обсязі (арк. спр. 58-61, 63, 64, 66, 67).

Згідно довідки Рубіжанського ОУПФУ від 05.06.2019 № 11254/03 ОСОБА_2 пенсія за період з 01.07.2018 по 31.10.2018 та з 01.06.2019 по 30.06.2019 нарахована, але не виплачена (арк. спр. 13, 68).

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області 09.07.2019 винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі ВП № 59202835, відповідно до якої постановлено внести виправлення до документу «Постанова про стягнення виконавчого збору» від 24.05.2019, вважати вірним, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується у розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника юридичної особи, яку направлено позивачу (арк. спр. 56, 57).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

З аналізу зазначених норм закону, зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника виконавчого збору є обов`язком державного виконавця.

Конкретний розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню з боржника-юридичної особи при виконанні рішення немайнового характеру, визначений частиною третьою статті 27 Закону № 1404-VIII, відповідно до якої за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до статті 8 Закону України від 23.11.2018 № 2629-VIII Про державний бюджет на 2019 рік установлено у 2019 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 4173 гривні.

Водночас, частиною дев`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Позивач у позовній заяві стверджує, що постанова суду виконана ним до відкриття виконавчого провадження, а тому, на його думку, у відповідача не було підстав для стягнення з нього виконавчого збору.

Проте, вказані доводи позивача не підтверджуються жодним належним доказом.

05.06.2019 позивач письмово повідомив відповідача про добровільне виконання постанови суду, надавши лише докази відновлення виплати пенсії з червня 2018 року, виплату за пенсії за червень 2018 року та нарахування заборгованості за період з липня 2018 року по листопад 2018 року, однак, не надавши при цьому доказів фактичної виплати пенсії за період, починаючи з липня 2018 року.

Посилання позивача на постанову Правління Пенсійного фонду України від 13.12.2018 № 27-1 (далі постанова № 27-1), в якій зазначено, що з 01.01.2019 фінансування пенсійних виплат здійснюється головним управлінням Пенсійного фонду України в областях, як неможливість самостійно укладати договори з відділеннями Укрпошти, є незмістовним з таких підстав.

Суд вважає таку підставу неприйнятною, виходячи з наступних підстав.

Постанова № 27-1 не пройшла державної реєстрації, передбаченої для всіх нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, а також інших органів відповідно до статті 117 Конституції України, Указу Президента України від 03.10.1992 №493/98 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» та Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 №731 й Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 №34/5.

Відповідно до пункту 4 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 №731 (надалі - Положення №731), державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду (постанови, накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм, що:

а) зачіпають соціально-економічні, політичні, особисті та інші права, свободи й законні інтереси громадян, проголошені й гарантовані Конституцією та законами України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколами до неї, міжнародними договорами України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та acquis communautaire, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації;

б) мають міжвідомчий характер, тобто є обов`язковими для інших міністерств, органів виконавчої влади, а також органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, що не входять до сфери управління органу, який видав нормативно-правовий акт.

Пунктом 15 Положення №731 встановлено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади направляють для виконання нормативно-правові акти лише після їх державної реєстрації та офіційного опублікування.

У разі порушення зазначених вимог нормативно-правові акти вважаються такими, що не набрали чинності, і не можуть бути застосовані.

Постанова № 27-1 була прийнята Правлінням Пенсійного фонду України з метою забезпечення стабільного фінансування та виплати пенсій, відповідно до Положення про Пенсійний фонд України.

Таким чином, відповідно до норм Положення №731 Постанова № 27-1 має міжвідомчий характер, у зв`язку з чим повинна була пройти обов`язкову державну реєстрацію та офіційне опублікування. Оскільки такої процедури виконано не було, посилання позивача на вказану Постанову № 27-1 є незмістовне та нормативно не обґрунтовано.

Крім того, відповідно до змісту Постанови № 27-1 вона регулює питання фінансування та виплати пенсій виключно головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, в тому числі і в Луганській. Вказана постанова ніяким чином не регулює та не встановлює або виключає повноваження інших пенсійних органів, в тому числі управлінь Пенсійного фонду України в містах.

Таким чином, посилання представника позивача на Постанову № 27-1 як на документ, який встановлює фінансування для Рубіжанського ОУПФУ виключно головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області не відповідає тексту самої Постанови № 27-1 та розцінюється судом як намагання ввести суд в оману.

Як наслідок, саме Рубіжанське ОУПФУ відповідно до норм законодавства та відомчих актів є належним органом, на якого законом покладений обов`язок щодо своєчасного нарахування та виплати призначеної пенсії конкретній особі.

Щодо посилання Позивача на добровільне виконання судового рішення до відкриття виконавчого провадження як на підставу для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, суд вважає такий довід неприйнятним з огляду на наступне.

Як зазначено вище, постановою від 24.05.2019 Відповідачем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 59202835 та прийнято постанову про стягнення виконавчого збору. Постановою про відкриття виконавчого провадження боржнику Рубіжанському ОУПФУ надано строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

Листом від 05.06.2019 № 11256/08 Рубіжанське ОУПФУ повідомило Відповідача про виконання судового рішення.

Суд зазначає, що обставини, зазначені в листі від 05.06.2019 № 11256/08, можуть бути підставами про закриття виконавчого провадження відповідно до статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та вирішення питання про повернення виконавчого збору відповідно до вимог статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки саме нормами Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язано державного виконавця приймати рішення про стягнення виконавчого збору під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження, та підстави, на які посилається Позивач, як на умови скасування оскаржуваної постанови, є не прийнятними, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 24.05.2019 по ВП № 59202835.

Судом встановлено, що на час розгляду даної справи виконавче провадження № 59202835 не завершено. Відомості про фактичну виплату позивачем коштів ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні.

Проаналізувавши положення статей 26, 27 Закону № 1404-VIII в аспекті спірних правовідносин суд дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, у якій, з-поміж іншого, державний виконавець зобов`язаний зазначити суму виконавчого збору, яка підлягає стягненню.

З огляду на встановлені в цій справі обставини і правове регулювання спірних відносин, з яких виник цей спір, суд дійшов висновку, що на дату відкриття виконавчого провадження, у державного виконавця не було законних підстав для того, щоб не вирішувати питання про стягнення виконавчого збору за виконавчим листом № 1240/2480/18, виданим Луганським окружним адміністративним судом 08.04.2019.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 295/13991/16-а, від 20.02.2019 у справі № 712/5014/17.

Необґрунтованими є посилання позивача на те, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів, незважаючи на те, що боржником є Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області, тобто державний орган, вказаний виконавчий лист № 1240/2480/18, виданий Луганським окружним адміністративним судом 08.04.2019, містить вимогу щодо зобов`язання вчинити певні дії (нарахувати та виплатити пенсію за певний період), а не стягнення.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 703/1086/17.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку, що головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області діяв на підставі та в межах своїх повноважень, тому вимога позивача про скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору є безпідставною, отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В даному випадку позивачем не доведено ґрунтовності своїх вимог.

На підставі вищевикладеного у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, відповідно до статті 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про скасування постанови від 24.05.2019 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 59202835 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Борзаниця