Справа № 200/7260/19-а
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2019 р. Справа№200/7260/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Ушенка С.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (7; 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5) до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (; 84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, 39/3) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 24.05.2019 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. по виконавчому провадженню № 58509862 при примусовому виконанні виконавчого листа № 0540/7835/18-а, виданого 10.01.2019 Донецьким окружним адміністративним судом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.05.2019 на адресу Управління надійшла постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Григорян Г.Ю. про накладення штрафу від 24.05.2019 по виконавчому провадженню № 58509862, якою за невиконання без поважних причин боржником судового рішення на Управління накладено штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн. Вказану постанову позивач вважає протиправною, оскільки судове рішення, на виконання якого виданий виконавчий лист, було виконано в добровільному порядку та в повному обсязі в межах його компетенції, про що повідомлено державного виконавця, у зв`язку з чим вважає, що підстави для накладення штрафу у відповідача були відсутні. Позивач вважає зазначену постанову протиправною та просить її скасувати.

Відповідачем відзиву на позовну заяву до суду не надано.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10.06.2019 вказану позовну заяву залишено без руху та позивачеві надано строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивачем усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01.07.2019 відкрито провадження в адміністративній справі. Судовий розгляд справи призначено на 04 липня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04.07.2019 витребувано додаткові докази у Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області.

Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

У відповідності до ч. 9 ст. 205 КАС України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02.11.2018 у справі №0540/7835/18-а позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 заборгованості з пенсійних виплат за період з 22.08.2016 по 31 травня 2018.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області виплатити заборгованість з пенсійних виплат ОСОБА_1 за період з 22.08.2016 по 31 травня 2018.

У зв`язку з набранням судовим рішенням законної сили 10.01.2019 Донецьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист, який звернуто до виконання.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 28.02.2019 відкрито виконавче провадження за №58509862. Вказана постанова державним виконавцем направлена на адресу позивача для добровільного виконання.

Листом від 14.03.2019 за № 4748/03/34 позивач повідомив державного виконавця про добровільне виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.11.2018 з додаванням підтверджуючих документів, а саме: копій розпорядження від 11.01.2019 та протоколу.

19.04.2019 державним виконавцем за результатами розгляду означеного листа від 14.03.2019 на адресу позивача направлено вимогу про необхідність надання всієї наявної інформації щодо направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листів про включення до потреби у коштах на виплату суми заборгованості по пенсії ОСОБА_1 у розмірі 182 838, 78 грн. та виконання судового рішення у строк до 10.05.2019.

Листом від 07.05.2019 № 8119/03/34 «Про виконання вимоги» позивач повідомив державного виконавця про добровільне виконання судового рішення в межах своєї компетенції, а саме про нарахування згідно розпорядження від 11.01.2019 та протоколу від 29.01.2019 суми заборгованості по пенсії ОСОБА_1 в розмірі 182 838, 78 грн. та включення її до потреби у коштах на виплату за рішенням суду на лютий 2019 року, яка направлена 31.01.2019 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області для узгодження фінансування сум на виплату.

Також позивачем зазначено про щомісячне направлення до ГУ ПФУ в Донецькій області потреби у коштах за рішеннями суду, в тому числі і щодо суми заборгованості з пенсії ОСОБА_1 .

Відповідач повідомлений про відсутність у позивача відповідного фінансування з бюджету Пенсійного фонду України, який є головним розпорядником цих коштів, в підтвердження чого державному виконавцю направлено відповідні документи.

28.05.2019 на адресу позивача надійшла постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Григорян Г.Ю. про накладення штрафу від 24.05.2019 по виконавчому провадженню №58509862, якою за невиконання без поважних причин боржником судового рішення на позивача накладено штраф у розмірі 5100,00 грн.

Законність та обґрунтованість прийняття відповідачем вказаної постанови є предметом спору у даній справі.

Приймаючи рішення по суті спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад як, зокрема, обов`язковість виконання рішень (ст. 2 вказаного Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 вказаного Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 4 ст. 18 вказаного Закону визначено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 63 вказаного Закону, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 3 ст. 63 вказаного Закону, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 75 вказаного Закону, яка визначає відповідальність за невиконання рішення, що, зокрема, зобов`язує боржника вчинити певні дії, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Вказана стаття, як і спеціальний закон, не містить норм, які б звільняли боржника від відповідальності за невиконання без поважних причин рішення суду в залежності від тих чи інших обставин.

Поважними в розумінні наведених норм закону можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його волевиявлення.

Позивач зазначив, що листом від 14.03.2019 за № 4748/03/34 він повідомив державного виконавця про добровільне виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.11.2018 до відкриття виконавчого провадження з доданням документів, в підтвердження такого виконання.

Крім того, в ході розгляду справи судом встановлено, що позивачем щомісячно на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області формувалися і направлялися списки для визначення потреби та узгодження фінансування на виплату пенсій за рішеннями суду, в тому числі і щодо ОСОБА_1 . Зазначене підтверджується відповідними листами від 06.03.2019 № 1777/03/45, від 28.02.2019 №1557/03/45, від 21.02.2019 № 1301/03/45, від 14.02.2019 № 1189/03/45, від 07.02.2019 №1029/03/45, від 31.01.2019 № 832/03/45, від 02.05.2019 № 3128/03/45, від 18.04.2019 №2877/03/45, від 11.04.2019 №2706/03/45, від 04.04.2019 № 2523/03/45, від. 28.03.2019 №2273/03/45, від. 13.05.2019 № 8508/03/34, копії яких наявні в матеріалах справи.

Отже, Управлінням в межах свої компетенції відповідно до покладених судом зобов`язань виконано рішення суду в повному обсязі, а саме, нарахована заборгованість згідно рішення суду до відкриття виконавчого провадження.

Нараховану суму пенсії у розмірі 182 838,78 грн. Управлінням включено до потреб у коштах на виплату за рішеннями суду на лютий, березень, квітень, травень 2019 року, які направлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для узгодження фінансування сум на виплату за рішеннями суду.

Фінансування пенсій, а також заборгованості за рішенням суду, контроль за виплатою проводиться розпорядниками вищого рівня.

Згідно з п. 1 розд. І Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі Фонд). Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до п.п. 4 та 5 п. 4 вказаного Положення, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Так, відповідно до ст.ст. 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення органом Пенсійного фонду України можливе лише за наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Враховуючи наведене, невиконання територіальним органом Пенсійного фонду України судового рішення в частині повної виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Це не виключає існування принципу обов`язковості судового рішення, згідно з яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України).

Однак, накладення на орган Пенсійного фонду України штрафу у такому випадку не захищає право особи (стягувача) на отримання бюджетних коштів.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 24 січня 2018 року у справі № 405/3663/13-а (провадження №К/9901/1598/18), які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Вказані обставини не були враховані державним виконавцем при прийнятті спірної постанови про накладення штрафу.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що спірна постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У зв`язку з тим, що позивачем не заявлено клопотання про стягнення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, питання розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 133, 139, 242, 244-250, 255, 262, 295, 297, 371, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (7; 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5) до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (; 84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, 39/3) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 24.05.2019 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. по виконавчому провадженню № 58509862 при примусовому виконанні виконавчого листа № 0540/7835/18-а, виданого 10.01.2019 Донецьким окружним адміністративним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10 липня 2019 року.

Суддя С.В. Ушенко