Справа № 1.380.2019.001072
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/5045/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Малого колективного підприємства фірма "ГеяНА" на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року, ухвалене суддею Крутько О.В. у м.Львові о 11:23, у справі № 1.380.2019.001072 за адміністративним позовом Малого колективного підприємства фірма "ГеяНА" до Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2019 року позивач - Мале колективне підприємство фірма "ГеяНА" звернувся до суду із позовом до відповідача - Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Литвиненко Н.В. про відкриття виконавчого провадження ВП №58370024 від 13.02.2019 про стягнення виконавчого збору.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 08 лютого 2019 року головним державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області Литвиненко Н.В. винесено повстанову 341877373 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Вказує, що відповідно до Закону №1404-VIII стягнення виконавчого збору можливе за наявності двох умов: фактичного виконання судового рішення та вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення. Вважає, що стягнення виконавчого збору ставиться у залежність від того, чи було фактично виконано в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом органами державної виконавчої служби.

Однак, в межах виконавчого провадження ВП №41877373 фактичне стягнення суми відбулось лише в сумі 400 грн. Натомість, виконавець виніс постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 99388,80 грн (10% від 8993888 грн), виходячи з повної суми заборгованості за виконавчим документом, яка підлягала примусовому стягненню.

Покликаючись на те, що в рамках виконавчого провадження ВП №41877373 фактичного стягнення грошових коштів за наказом №914/918/13-г, виданим 26.07.2013 Господарським судом Львівської області, в сумі 993888,00 грн не відбулось, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, позивачем у добровільному порядку не виконано виконавчий лист - наказ № 914/918/13-г виданий 26.07.2013 Господарським судом Львівської області. Вказана обставина визнана позивачем. Відтак, у відповідача були правові та фактичні підстави для стягнення з боржника виконавчого збору.

Згідно постанови від 13.02.2019 ВП № 58370024 відкрито виконавче провадження з виконання постанови № 41877373. виданого 08.02.2019 Дрогобицьким міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Львівській області про стягнення з МКП фірми "ГеяНА" виконавчого збору у розмірі 99388,80 грн в користь держави.

Постанова про стягнення з МКП фірми "ГеяНА" виконавчого збору у розмірі 99388,80 грн позивачем не оскаржена, тому відсутні підстави для скасування постанови від 13.02.2019 про відкриття виконавчого провадження ВП № 58370024 з виконання постанови № 41877373 від 08.02.2019 про стягнення виконавчого збору.

Оскільки виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", стягнення виконавчого збору з боржника відповідає вимогам закону.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що постановою про відкриття виконавчого провадження 06.02.2014 ВП №41877373 державний виконавець Лютик Х.В. відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції відкрив виконавче провадження з виконання наказу №914/918/13-г, виданого 26.07.2013 Господарським судом Львівської області, про стягнення з Малого колективного підприємства фірми "ГеяНА" на користь Дочірнього підприємства Публічного акціонерного товариства "Оболонь" "Красилівське" 974400,00 грн вартості неповернутої зворотної тари (кегів) та 19488,00 грн судового збору. Встановлено термін для добровільного виконання рішення до 12.02.2014. Накладено арешт на все майно, яке належить боржнику - МКП фірмі "ГеяНА" в межах суми стягнення 993888,00 грн.

Відповідно до постанови від 03.04.2014 у ВП № 41877373 відкладено провадження виконавчих дій з примусового виконання наказу № 914/918/13-г, виданого 16.07.2013 Господарським судом Львівської області до 12.04.2014.

14.04.2014 у виконавчому провадженні ВП № 41877373 винесено постанову про арешт коштів боржника.

Згідно постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Литвиненко Н.В. від 07.07.2014 приєднано виконавче провадження № 41877373 з примусового виконання наказу №914/918/13-г, виданого 16.07.2013 Господарським судом Львівської області, до зведеного виконавчого провадження № 42952728.

Згідно постанови 08.02.2019 виведено виконавче провадження № 41877373 з примусового виконання наказу № 914/918/13-г, виданого 16.07.2013 Господарським судом Львівської області, із зведеного виконавчого провадження № 42952728.

Постановою від 08.02.2019 ВП № 41877373 повернено стягувачу виконавчий документ - наказ № 914/918/13-г, виданий 26.07.2013, на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження".

08.02.2019 відповідачем винесена постанова про стягнення з МКП фірми "ГеяНА" виконавчого збору у розмірі 99388,80 грн.

Згідно постанови від 13.02.2019 ВП № 58370024 відкрито виконавче провадження з виконання постанови № 41877373, виданої 08.02.2019 Дрогобицьким міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Львівській області про стягнення з МКП фірми "ГеяНА" виконавчого збору у розмірі 99388,80 грн в користь держави.

Позивач, вважаючи постанову від 13.02.2019 ВП № 58370024 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови № 41877373, виданої 08.02.2019 Дрогобицьким міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Львівській області про стягнення з МКП фірми "ГеяНА" виконавчого збору у розмірі 99388,80 грн в користь держави, протиправною, звернувся до суду з вимогою про її скасування.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

В розумінні статті 1 Закону України "Про виконавче провадження» №606-XVI (далі - Закон №606-XVI), що діяв на час відкриття виконавчого провадження №41877373 з примусового виконання наказу 914/918/13-г, виданого 16.07.2013 Господарським судом Львівської області, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною другою статті 25 Закону № 606-XVI державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 606-XVI у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно з частиною першою статті 28 Закону № 606-XVI у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

З 05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), згідно з яким примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В розумінні ст.27 Закону № 1404-VIII виконавчим збором є збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною другою цієї статті визначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Частиною першою ст.40 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

За правилами частини третьої цієї статті у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Аналіз зазначених норм у сукупності надає підстави для висновків, що після зміни правового регулювання відповідно до Закону № 1404-VIII стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення без винесення відповідної постанови. Підставою для винесення постанови про стягнення виконавчого збору є повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто. При цьому, виконання постанови про стягнення виконавчого збору відбувається в порядку, передбаченому для примусового виконання виконавчих документів.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до частини сьомої Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень щодо відповідності визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).

Як встановлено з матеріалів справи, постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 08.02.2019 прийнято державним виконавцем саме на підставі п.1 ч.1 ст. 37 Закону № 1404-VIII.

Дана постанова не була оскаржена та скасована, правомірність винесення даної постанови про повернення виконавчого документа стягувачу не є предметом розгляду в межах спірних правовідносин.

08.02.2019 державним виконавцем Дрогобицького МРВ ДВС Головного ТУЮ у Львівській області прийнято постанову про стягнення з МКП фірми «ГеяНа» виконавчого збору в сумі 99388,80 грн, яка в силу приписів п.5 ч.1 ст.3 Закону № 1404-VIII є виконавчим документом.

Враховуючи те, що 08.02.2019 відповідно до вимог статей 27, 40 Закону Україн «Про виконавче провадження» державним виконавчем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві по ВП №41877373 з виконання наказу № 914/918/13-г, виданого 16.07.2013 Господарським судом Львівської області, про стягнення з Малого колективного підприємства фірми "ГеяНА" на користь Дочірнього підприємства Публічного акціонерного товариства "Оболонь" "Красилівське" 974400,00 грн вартості неповернутої зворотної тари (кегів) та 19488,00 грн судового збору, колегія суддів приходить до висновку, що саме на підставі зазначених сум виконавцем було обраховано виконавчий збір на суму 99388,80 грн (10%).

13 лютого 2019 року головним державним виконавцем Дрогобицького МРВ ДВС Головного ТУЮ у Львівській області Литвиненко Н.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №58370024 з виконання постанови Дрогобицького МРВ ДВС Головного ТУЮ у Львівській області №41877373 від 08.02.2019 про стягнення з МКП фірма «ГеяНа» виконавчого збору в сумі 99388,80 грн.

Таким чином, прийняття постанови про стягнення виконавчого збору з МКП фірма «ГеяНа» безпосередньо пов`язане із поверненням виконавчого документа стягувачу - Дочірньому підприємству Публічного акціонерного товариства «Оболонь» «Красилівське», що в розумінні Закону № 1404-VIII є передумовою для винесення такої постанови державним виконавцем. Відтак, постанова державним виконавцем правомірно прийнята після завершення виконавчого провадження за правилами, які діяли на час її прийняття, а саме відповідно до норм Закону № 1404-VIII.

Водночас, при прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження №58370024, відповідачем були вчинені дії, направлені на виконання постанови про стягнення з МКП фірма «ГеяНа» виконавчого збору у відповідності до вимог Закону №1404-VIII.

Щодо доводів позивача стосовно порушення строку пред`явлення виконавчого документа, а саме постанови про стягнення виконавчого збору, до виконання, суд зазначає таке.

Згідно з статтею 28 Закону України Закону України "Про виконавче провадження" №606-XVI та статтею 40 Закону України Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII стягнення виконавчого збору проводиться в межах "основного" виконавчого провадження.

Відповідно в період здійснення "основного" виконавчого провадження постанова про стягнення виконавчого збору автоматично є такою що пред`явлена до виконання.

Той факт, що постанова про відкриття виконавчого провадження зі стягнення виконавчого збору №58370024 від 13.02.2019 винесена за наслідками постанови про повернення виконавчого документа стягувачу по ВП№41877373 від 08.02.2019 не свідчить про пропуск строку, оскільки така прийнята в межах строків пред`явлення виконавчого листа до виконання, передбачених ст.12 Закону № 1404-VIII.

Водночас, постанова про стягнення з МКП фірма «ГеяНа» виконавчого збору в сумі 99388,80 грн прийнята того ж робочого дня, що й постанова про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.37 Закону № 1404-VIII, що узгоджується з вимогами ч.3 ст. 40 Закону № 1404-VIII.

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи. колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги МКП фірма «ГеяНа» про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Литвиненко Н.В. про відкриття виконавчого провадження ВП№58370024 від 13.02.2019 про стягнення виконавчого збору є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 242, 271, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Малого колективного підприємства фірма "ГеяНА" залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року у справі № 1.380.2019.001072 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. О. Большакова
В. Я. Макарик
Постанова складена в повному обсязі 04.07.2019.