Справа № 810/3223/18
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3223/18 Суддя (судді) першої інстанції: Горобцова Я.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ключковича В.Ю.,

при секретарі судового засідання Гужві К.М.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача (апелянта): ОСОБА_2,

від відповідача - 1: Федорова О.В.,

від відповідача - 2: не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради, Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа - підприємець ОСОБА_1 з позовом до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області (далі - відповідач-1), Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області (далі - відповідач-2) в якому просила суд визнати протиправною бездіяльність відповідачів та зобов`язати відповідача-2 вчинити певні дії.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року, позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність відповідача - 2, яка полягає у неналежному розгляді заяв позивача №1658-1661 від 19.03.2018 щодо продовження дії дозволів № 059/10/07, № 291/12/08, № 703/12/10, № 679/11/10;

- зобов`язано відповідача-2 повторно розглянути заяви позивача № 1658-1661 від 19.03.2018 щодо продовження дії дозволів № 059/10/07, № 291/12/08, № 703/12/10, № 679/11/10 з урахуванням висновків суду викладених у даному рішенні;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

18 березня 2019 року представник позивача звернувся до Київського окружного адміністративного суду з заявою про відшкодування витрат на правову допомогу, відповідно до змісту якої просив суд ухвалити додаткове судове рішення по даній справі щодо стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на правову допомогу адвокатів в сумі 17500,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень, що виступають відповідачами у справі.

26 березня 2019 року Київським окружним адміністративним судом було прийнято додаткове рішення у даній справі, яким заяву позивача про відшкодування витрат на правову допомогу задоволено частково: стягнуто на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати у сумі 3000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області.

Не погоджуючись з вказаним додатковим рішенням, позивач та її представник звернулись до суду з апеляційною скаргою та посилаючись на не правильне та не повне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, вказують про те, що заява позивача підлягає задоволенню у повному обсязі.

Управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області та Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області було подано до суду відзиви на апеляційну скаргу позивача, відповідно до змісту яких відповідачі зазначають, що суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що вартість наданих позивачу послуг з професійної правничої допомоги Адвокатським об`єднанням «Б.Ф.Б. ЛЕГАЛ ГРУП» є завищеною та дійшов справедливого висновку, що заява позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню в частині стягнення на користь позивача понесених ним витрат на правову допомогу у сумі 3000,00 грн.

Разом з цим, Виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області до початку апеляційного розгляду справи було подано до суду заяву, відповідно до змісту якої просить суд розглядати справу без участі уповноваженого представника даного органу та залишити апеляційну скаргу без задоволення, а додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року по справі № 810/3223/18 - без змін.

За наведених обставин та керуючись приписами ч. 2 ст. 313 КАС України, колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний розгляд даної справи без участі уповноваженого представника відповідача - 1.

У судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив суд стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу адвокатів в сумі 17500,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень, що виступають відповідачами у справі.

Представник Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області у судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги позивача заперечував з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

20 червня 2018 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Б.Ф.Б. ЛЕГАЛ ГРУП" було укладено договір - доручення про надання правничої (правової) допомоги за №83.

Зі змісту вказаного договору вбачається, що у п. 1.1.8 цього Договору сторони узгодили, що конкретний перелік видів правової допомоги визначається Додатковою угодою до цього Договору.

У пунктах 3.2-3.3, 3.6 цього Договору сторони визначили, що гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені "Сторонами" та зазначені в Додатку 1 до договору. Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення Адвокатським об`єднанням "Б.Ф.Б. ЛЕГАЛ ГРУП" позитивного результату, якого бажає «Клієнт». Факт наданих послуг підтверджується актом наданих послуг.

На підтвердження заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 17500,00 грн. позивачем було подано до суду наступні документи:

- копію додаткової угоди № 2 від 14.03.2019 до договору про надання правничої допомоги № 83 від 20.06.2018, якою сторони узгодили перелік послуг по розгляду справи № 810/3223/18, а також визначили, що оплата послуг "Адвокатського об`єднання" здійснюється в наступному порядку: оплата в сумі 3000,00 грн. здійснюється до винесення рішення по суті, залишок після підписання актів.

- копію розрахунку суми судових витрат, пов`язаних з розглядом справи №810/3223/18 у Київському окружному адміністративному суді;

- копію Акта про надання правничої допомоги при розгляді справи № 810/3223/18 у Київському окружному адміністративному суді згідно умов договору про надання правничої допомоги №83 від 20.06.2018 у якому визначено наступні витрати пов`язані з розглядом справи на професійну правничу допомогу:

1. надання консультацій, вивчення чинного законодавства України, судової практики щодо існуючого спору, витрачений час - 1 год., ціна за час 1000,00 грн., ціна 1000,00 грн;

2. складання позовної заяви, підготовка додатків до позовної заяви, подання до суду, витрачений час 3 год., ціна за час - 1500,00 грн., ціна - 4500,00 грн.;

3. складання заяви про уточнення позовних вимог, заяви про зменшення позовних вимог, заяви про долучення документів до матеріалів справи, додаткові письмові пояснення, витрачений час - 2 год., ціна за час - 1500,00 грн., ціна - 3000 грн.;

4. підготовче судове засідання: 11.10.2018, 12.12.2018, 14.01.2019, витрачений час - 3 год., ціна за час - 1500,00 грн., ціна - 4500,00 грн;

5. розгляд справи по суті: 05.02.2019, 27.02.2019, 11.03.2019, витрачений час - 3 год., ціна за час - 1500,00 грн., ціна - 4500,00 грн.;

- копію платіжного доручення №184 від 26.02.2019 про оплату позивачем юридичних послуг згідно договору правничої допомоги № 83 від 20.05.2018 у розмірі 3000,00 грн.

Разом з тим, як було встановлено судом першої інстанції, позивачем до заяви про відшкодування витрат на правову допомогу не було долучено Додаток 1 до договору-доручення про надання правничої (правової) допомоги від 20.06.2018 №83 із погодженими сторонами тарифами. До апеляційної скарги відповідного документу позивачем також не надано.

Крім того, судом встановлено, що жодних інших доказів на підтвердження здійснення витрат на правничу допомогу, зокрема на суму 14500,00 грн. позивач та його представник суду першої та апеляційної інстанції також не надали.

Задовольняючи вимоги позивача щодо відшкодування витрат на правову допомогу частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено та не підтверджено розмір заявлених судових витрат на суму 14 500,00 грн.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Приписами ч. 3 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з положеннями ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У пункті 269 Рішенні по справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд зазначає, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Крім того, згідно з позицією, сформульованою Верховним Судом у постанові від 15 травня 2018 року у справі № 821/1594/17, з огляду на запровадження нових правил відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, для підтвердження та обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу необхідне приведення укладених до 15 грудня 2017 року договорів у відповідність до вимог діючого КАС України та доведення відображення фахівцем у галузі права та адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року № 481 "Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення", зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 року за № 1686/24218.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями дійсності та співмірності необхідних і достатніх витрат, а також розумності їх розміру.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підтвердження факту реального понесення витрат на правову допомогу з розгляду даної справи по суті позивачем надано копію платіжного доручення № 184 від 26.02.2019 про оплату нею юридичних послуг згідно договору правничої допомоги № 83 від 20.05.2018 у розмірі 3000,00 грн.

Водночас, жодних інших платіжних документів на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу пов`язаних з розглядом даної справи у сумі 14500 грн., ФОП ОСОБА_1 до теперішнього часу суду не надано. Витягу з Книги обліку доходів та витрат, у якому відображено адвокатом (адвокатським об`єднанням) дохід отриманий від професійної діяльності за наслідком надання правової допомоги позивачу по адміністративній справі № 810/3223/18 позивачем та її представником суду також не надано.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що сторонами у додатковій угоді № 2 від 14.03.2019 було узгоджено, що оплата послуг "Адвокатського об`єднання" в сумі 3000,00 грн. здійснюється до винесення рішення по суті, а залишок після підписання актів у зв`яку з чим, інші платіжні документи позивач не має можливості надати.

З даного приводу колегія суддів зазначає, що рішення по справі було прийнято судом 11 березня 2018 року, Акт про надання правничої допомоги підписано 14 березня 2019 року. Отже, з урахуванням зазначених обставин, позивач зобов`язана була сплатити на користь Адвокатського об`єднання "Б.Ф.Б. ЛЕГАЛ ГРУП" решту гонорару за надання останнім їй послуг з правової допомоги у справі № 810/3223/18 після 14 березня 2019 року.

Разом з цим, колегія суддів також враховує, що сторонами у Договорі № 83 від 20.06.2018 було погоджено, що розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення Адвокатським об`єднанням "Б.Ф.Б. ЛЕГАЛ ГРУП" позитивного результату, якого бажає «Клієнт».

Таким чином, на переконання колегії суддів, станом на 04 липня 2019 року позивач мала реальну можливість надати до суду інші докази про оплату послуг адвоката, пов`язаних з розглядом даної справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено та не підтверджено розмір заявлених судових витрат на суму 14500,00 грн.

Крім того, колегія суддів зауважує, що з огляду на те, що позивачем підтверджено судові витрати на професійну правничу допомогу на суму 3000,00 грн., а також враховуючи, що позовні вимоги було задоволено частково, то відповідно до положень ч. 3 ст. 139 КАС України відповідні судові витрати повинні бути відшкодовані пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, як правильно було встановлено судом першої інстанції, відшкодовувати витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу по розгляду даної справи повинен лише відповідач - 2, оскільки у частині позовних вимог до Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області судом було відмовлено позивачу.

За наведених обставин, та враховуючи, що Управлінням містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради визнається обґрунтованість понесених позивачем на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн., колегія суддів приходить до висновку що відповідна сума коштів підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління містобудування та архітектури Білоцерківської міської ради Київської області.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності до вимог матеріального та процесуального права, у той час як доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, на висновків суду першої не спростовують.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 311, 313, 315-316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович

Повний текст постанови виготовлено 09 липня 2019 року