Справа № 821/1504/17
Суддя: Прокопенко Олександр Борисович
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 821/1504/17

Провадження № 11-1265апп18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

головуючого судді Князєва В. С.,

судді-доповідача Прокопенка О. Б.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

за участю:

секретаря судового засідання - Ключник А. Ю.,

представника позивача - Риженка Дениса Олеговича,

розглянула в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України (далі - Мін?юст), Комісії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Комісія), треті особи: державний реєстратор Департаменту державної реєстрації Мін?юсту Трофімчук О. О., приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Волкодав В. Г., Херсонська обласна філія Комунального підприємства (далі - КП) «Центр державної реєстрації», державний реєстратор Херсонської філії КП «Центр державної реєстрації» Рилєєв О. О., Товариство з обмеженою відповідальністю «Співдружність ініціативних працездатних інвалідів» (далі - ТОВ «Співдружність ініціативних працездатних інвалідів»), ОСОБА_2, про визнання протиправним та скасування наказу, скасування реєстраційних дій та зобов`язання відновити реєстраційну дію

за касаційними скаргами ОСОБА_2 та Мін? юсту на постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року (суддя Василяка Д. К.) та Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року (судді Домусчі С. Д., Коваль М. П., Кравець О. О.),

УСТАНОВИЛА:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Мін ? юсту, Комісії, державного реєстратора Трофімчука О. О., треті особи: приватний нотаріус Волкодав В. Г., Херсонська філія КП «Центр державної реєстрації», державний реєстратор Херсонської філії КП «Центр державної реєстрації» Рилєєв О. О., ТОВ «Співдружність ініціативних працездатних інвалідів», ОСОБА_2 , у якому просив визнати незаконним та скасувати наказ та реєстраційні дії, а також зобов`язати відновити реєстраційну дію.

Херсонський окружний адміністративний суд постановою від 14 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року, позов задовольнив частково:

- визнав протиправним та скасував наказ Мін?юсту від 29 вересня 2017 року № 3074/5 «Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - наказ Мін?юсту);

- скасував реєстраційну дію державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Мін?юсту ТрофімчукО. О. від 29 вересня 2017 року № 6002878;

- скасував реєстраційну дію державного реєстратора Херсонської філії КП «Центр державної реєстрації» Рилєєва О. О. від 2 жовтня 2017 року № 7002878 (зміна статутного або складеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників);

- скасував реєстраційну дію державного реєстратора Херсонської філії КП «Центр державної реєстрації» Рилєєва О. О. від 2 жовтня 2017 року № 8002878 (зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів);

- скасував реєстраційну дію державного реєстратора Херсонської філії КП «Центр державної реєстрації» Рилєєва О. О. від 5 жовтня 2017 року № 5002878 (зміна складу або інформації про засновників);

- скасував реєстраційну дію державного реєстратора Херсонської філії КП «Центр державної реєстрації» Рилєєва О. О. від 5 жовтня 2017 року № 6002878 (зміна місцезнаходження, зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів).

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Не погодившись з указаними судовими рішеннями, ОСОБА_2 та Мін? юст оскаржили їх у касаційному порядку і просять скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

ОСОБА_2 у касаційній скарзі, крім іншого, вказує на порушення судами правил предметної юрисдикції, оскільки вважає, що позовна вимога про скасування реєстраційної дії державного реєстратора Херсонської філії КП «Центр державної реєстрації» Рилєєва О. О. щодо зміни статутного або складеного капіталу, керівника юридичної особи, складу підписантів підсудна господарському суду.

У відзивах на касаційні скарги ОСОБА_2 та Мін? юсту ОСОБА_1 просить залишити їх без задоволення та наводить доводи на спростування вимог цих скарг. Зокрема, позивач вважає, що суди попередніх інстанцій не порушили правил предметної юрисдикції та усі позовні вимоги у цій справі належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. На підтвердження таких доводів ОСОБА_1 посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 910/8424/17 (провадження № 12-39гс18).

При цьому суди встановили, що 29 серпня 2017 року приватним нотаріусом проведено в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) реєстраційну дію за № 5002878 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» стосовно ТОВ «Співдружність ініціативних працездатних інвалідів». Цією реєстраційною дією змінено склад учасників ТОВ «Співдружність ініціативних працездатних інвалідів».

Наказом Мін?юсту скаргу ОСОБА_5 від 29 серпня 2017 року, в інтересах якого діє ОСОБА_6 , задоволено в повному обсязі. Цим наказом скасовано реєстрацію у ЄДР від 29 серпня 2017 року № 5002878 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведену приватним нотаріусом щодо ТОВ «Співдружність ініціативних працездатних інвалідів» (код за ).

Цей наказ Мін?юсту прийнято на підставі висновку Комісії від 28 вересня 2017 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_5 від 29 серпня 2017 року, зареєстрованої в Мін?юсті 6 вересня 2017 року за № 26807-0-33-17.

На підставі наказу Мін?юсту від 29 вересня 2017 року державним реєстратором вчинено реєстраційну дію № 6002878, якою скасовано реєстраційну дію від 29 серпня 2017 року № 5002878 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведену приватним нотаріусом.

23 жовтня 2018 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду постановив ухвалу, якою на підставі частини шостої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, дослідивши в установлених статтею 341 КАС межахнаведені в касаційних скаргах та відзивах на них доводи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Стаття 2 КАС у редакції, чинній на час звернення позивача до суду, завданням адміністративного судочинства визначала захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 КАС у редакції, чинній на час вирішення справи судом першої інстанції, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС у зазначеній редакції юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

За правилами частини першої статті 17 КАС у зазначеній редакції юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів на час розгляду справи судом першої інстанції належали спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Наведене узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 19 КАС у чинній редакції, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

За змістом частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК; у редакції, чинній на час звернення з позовом) господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконаннігосподарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів, що виникають з публічно-правових відносин і віднесені до компетенції Конституційного Суду Українита адміністративних судів.

Як убачається з матеріалів справи та установлених судами фактичних обставин, реєстраційні дії, скасовані наказом Мін?юсту, були вчинені на підставі, зокрема, договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Співдружність ініціативних працездатних інвалідів», і спірні правовідносини виникли саме, зокрема, щодо правомірності переходу частки у статутному капіталі цього товариства до іншої особи, призначення керівника та зміни місця його знаходження, а отже, існує спір про право, що унеможливлює розгляд цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду вважає, що спір у справі не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами ГПК.

При цьому Велика Палата Верховного Суду відхиляє посилання ОСОБА_1 на те, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 910/8424/17 (провадження № 12-39гс18) викладено правовий висновок щодо розгляду цих спорів саме в порядку адміністративного судочинства. Позовні вимоги у зазначеній справі стосувалися визнання незаконними та скасування рішень Комісії Департаменту державної реєстрації та нотаріату Мін?юсту про скасування рішень державного реєстратора, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав власності на земельні ділянки, та про поновлення записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Натомість у справі, що розглядається, спір виник щодо належності часток у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю. Отже, правовідносини не є подібними.

Згідно із частиною третьою статті 3 КАС (тут і далі - у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 354 КАС суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 КАС, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

Пунктом 5 частини першої статті 349 цього Кодексу передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року та Херсонського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі.

За частиною шостою статті 139 КАС якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки Велика Палата Верховного Суду не змінює судові рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись статтями 243, 341, 344, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційні скарги ОСОБА_2 та Міністерства юстиції України задовольнити частково.

2. Постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року та Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. С. Князєв
Суддя-доповідач О. Б. Прокопенко
Судді: Н. О. Антонюк О. Р. Кібенко
С. В. Бакуліна Л. М. Лобойко
В. В. Британчук Н. П. Лященко
Ю. Л. Власов В. В. Пророк
М. І. Гриців Л. І. Рогач
В. І. Данішевська О. М. Ситнік
Ж. М. Єленіна В. Ю. Уркевич
О. С. Золотніков О. Г. Яновська