Справа № 1.380.2019.001517
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.001517
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клименко О.М., за участю секретаря судового засідання Надич М.О., та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник - Равлюк Т.І.

відповідача: представник - Гавриляк Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Тювик» до Державної фіскальної служби України про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне підприємство «Тювик» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просить:

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №26 від 30.10.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних з 23 листопада 2018 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Приватним підприємством «Тювик» та ПАТ «Хмельницькобленерго» був укладений договір підряду від 07.07.2017 року №ДЗ-34 відповідно до якого підрядник зобов`язується виконати електромонтажні роботи - роботи з будівництва КЛ-10 кВ від РП-61 до ЗТП-220 в місті Хмельницький (інвестиційна програма 2017 року).

Рішенням Головного управління ДФС у Львівській області №973874/22406381 від 01.11.2018 року позивачу відмовлено в реєстрації податкової накладної №26 від 30.10.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням останнім первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

12 листопада 2018 року позивач надіслав на адресу Державної фіскальної служби України в електронному вигляді скаргу на рішення №973874/22406381 від 01.11.2018 року, копії бухгалтерських та податкових документів. Позивач ствердив, що станом на 01 квітня 2019 року рішення за скаргою платника податків не отримав.

З цього приводу позивач зазначає, що оскільки відповідачем не надіслано на його адресу в законодавчо визначений десятиденний строк вмотивоване рішення на скаргу від 12 листопада 2018 року на рішення Головного управління ДФС у Львівській області №973874/22406381 від 01.11.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №26 від 30.10.2017 року, то така податкова накладна, відповідно до пункту 56.23 статті 56 Податкового кодексу України вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних з 23 листопада 2018 року.

Оскільки, станом на 01 квітня 2019 року відповідач не зареєстрував податкову накладну №26 від 30.10.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим порушив норми пункту 56.23 статті 56 Податкового кодексу України, просить адміністративний позов задоволити в повному обсязі.

У поданій 21.05.2019 року відповіді на відзив, позивач додатково зазначає, що оскільки 12.11.2018 року надіслав в електронному вигляді скаргу на рішення №973874/22406381 від 01.11.2018 року на адресу Державної фіскальної служби України, то перебіг строку на прийняття рішення комісією ДФС з питань розгляду скарг на скаргу позивача та надсилання його на адресу позивача розпочався 13.11.2018 року і закінчився 22.11.2018 року, проте рішення комісії з питань розгляду скарг ДФС №45217/22406381/2 на скаргу Приватного підприємства «Тювик» від 12.11.2018 року на рішення комісії Головного управління ДФС у Львівській області №973874/22406381 від 01.11.2018 року позивач отримав лише 15.03.2019 року.

Також вказує не те, що долучена відповідачем до матеріалів справи квитанція №3 від 21.11.2018 року про надіслання на адресу позивача комісією ДФС з питань розгляду скарг рішення від 21.11.2018 року №45217/22406381/2 не є належним, достовірним, достатнім доказом у даній справі, оскільки: реквізити квитанції №3 не заповнені; наведена в квитанції інформація не відповідає інформації, наведеній в рішенні комісії ДФС №45217/22406381/2 від 21.11.2018 року; в квитанції №3 зазначено, що рішенням комісії ДФС з питань розгляду скарг №45217/22406381/2 від 21.11.2018 року відмовлено в реєстрації податкової накладної №26 від 30.10.2018 року в ЄРПН, а не про залишення скарги без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної без змін, а також зазначено, що рішення комісії ДФС з питань розгляду скарг №45217/22406381/2 від 21.11.2018 року підлягає адміністративному оскарженню, що законодавчо неможливо, відтак, така квитанція не може вважатись доказом того, що комісія ДФС з питань розгляду скарг надіслала на адресу позивача рішення №45217/22406381/2 від 21.11.2018 року саме 21.11.2018 року.

Стверджує, що оскільки відповідачем не спростовано доводів позивача, про те, що комісія з питань розгляду скарг ДФС України не надіслала на його адресу в законодавчо визначений десятиденний строк вмотивоване рішення на скаргу від 12 листопада 2018 року на рішення комісії Головного управління ДФС у Львівській області №973874/22406381 від 01.11.2018 року про відмову у реєстрації податкової накладної №26 від 30.10.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, така скарга вважається повністю задоволеною, а податкова накладна №26 від 30.10.2017 року підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних з 23 листопада 2018 року.

Саме тому позивач просить зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №26 від 30.10.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних з 23 листопада 2018 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити.

Відповідач у поданому на позовну заяву відзиві проти позову заперечує з підстав, що пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної /розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу. Зазначає, що комісією Головного управління ДФС у Львівській області прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, оскільки надані платником документи не є достатніми для прийняття відповідного рішення про реєстрацію. Відповідач посилається на норми Постанов Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» та № 117 від 21 лютого 2018 року «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що рішення Державної фіскальної служби України за наслідками розгляду скарги позивача від 12 листопада 2018 року було надіслано на адресу Приватного підприємства «Тювик», що підтверджується квитанцією №3 від 21.11.2018 року. Крім цього, звернув увагу на те, що позивач не оскаржує рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 01.11.2018 року №973874/22406381.

Саме тому відповідач вважає вимоги позивача, викладені в позовній заяві необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 04 квітня 2019 року позовну заяву залишено без руху, ухвалою судді від 15 квітня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання. В судовому засіданні 28 травня 2019 року ухвалою суду, яка занесена в протокол судового засідання, було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд заслухав пояснення представників позивача та відповідача, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

07.07.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Хмельницькобленерго» (замовник) та Приватним підприємством «Тювик» (підрядник) укладено договір підряду №ДЗ-34 відповідно до якого підрядник зобов`язується за завданням замовника на свій ризик виконати та здати йому у встановленому порядку роботи з будівництва: ДСТУ БД.1.1-1-2013 ДК 021:2015 код - 45310000-3 - роботи електромонтажні (Роботи з будівництва КЛ-10 кВ від РП-61 до ЗТП-220 в м. Хмельницький (інвестиційна програма 2017 року - п.1.1.1.3.3.8)), відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підряднику фронт робіт, передати затверджену проектно-кошторисну документацію, прийняти закінчені будівельні роботи та оплатити їх відповідно до умов даного договору.

30 жовтня 2017 року позивач склав податкову накладну №26 на суму вартості виконаних робіт, яка перевищує розмір попередньої оплати - 372637,36 грн. (548571,24 грн.-175933,88 грн.) в тому числі ПДВ - 62106,23 грн., та 08 листопада 2017 року надіслав її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В квитанції №1 від 08.11.2017 року про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначено: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 43.21. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК».

29.10.2018 року позивачем подано до Стрийської ОДПІ (Сколівське відділення) скаргу щодо зупинення реєстрації податкової накладної №26 від 30.10.2017 року, а також повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. Позивач повідомив, що ПП «Тювик» вважає відмову в реєстрації необґрунтованою, а тому надає письмове пояснення, надсилає копії первинних документів та просить зареєструвати податкову накладну №26 від 30.10.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

01.11.2018 року Комісією Головного управління ДФС у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення №973874/22406381 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено позивачу у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Не погоджуючись з таким рішенням, 12 листопада 2018 року позивач звернувся до відповідача із скаргою, в якій просив скасувати рішення комісії ГУ ДФС у Львівській області №973874/22406381 від 01.11.2018 року, прийняти рішення про реєстрацію податкової накладної №26 від 30.10.2017 року, зареєструвати податкову накладну №26 від 30.10.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Комісією ДФС України з питань розгляду скарг прийнято рішення №45217/22406381/2 від 21.11.2018 року, яким відповідно до пункту 56.23 статті 56 Податкового кодексу України залишено скаргу без задоволення та рішення комісії ДФС без змін.

Предметом спору у даній справі є зобов`язання відповідача зареєструвати податкову накладну №26 від 30.10.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних з 23 листопада 2018 року, у зв`язку з наявністю, на думку позивача, умов передбачених підпунктом 56.23.4 пункту 56.23 статті 56 Податкового кодексу України.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України цей кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 12 зазначеного Порядку (в редакції, чинній на момент існування спірних правовідносин) у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Відповідно до пункту 18 цього ж Порядку письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Відповідно до пунктів 20, 21, 27 цього ж Порядку зазначені комісії приймають рішення про:

реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.3 статті 56 Податкового кодексу України визначено особливості оскарження рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до підпунктів 56.23.1-56.23.4 пункту 56.3 статті 56 Податкового кодексу України оскарження рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється у порядку, визначеному цією статтею з урахуванням таких особливостей:

56.23.1 скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних подається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику;

56.23.2 скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розглядається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за участі уповноваженої особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

56.23.3 скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розглядається протягом 10 календарних днів з дня отримання такої скарги центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Термін розгляду скарги не може бути продовженим;

56.23.4 якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не надсилається платнику податків протягом 10-денного строку, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначеного строку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 затверджено Порядок розгляду скарг на рішення комісій регіонального рівня, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (наводиться в редакції, чинній на момент існування спірних правовідносин), відповідно до пункту 1 якого розгляд скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - комісії контролюючих органів), про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - скарга) здійснюється комісією ДФС з питань розгляду скарг, яка є постійно діючим колегіальним органом ДФС, за участю уповноваженої особи Мінфіну.

Відповідно до пунктів 12, 13 цього ж Порядку за результатами розгляду скарги комісія ДФС з питань розгляду скарг приймає рішення щодо скарги, яке реєструється службою діловодства ДФС та надсилається платнику податку з урахуванням вимог, визначених пунктом 56.23 статті 56 Кодексу.

За результатами розгляду скарги комісія ДФС з питань розгляду скарг приймає одне з таких рішень:

задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

залишає скаргу без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін;

залишає скаргу без розгляду.

Відповідно до пункту 15 цього ж Порядку за результатами розгляду скарги комісія ДФС з питань розгляду скарг приймає рішення щодо скарги, та надсилає його платнику податку у строк, визначений пунктом 56.23 статті 56 Кодексу, в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Системний аналіз наведених вище положень статті 56 Податкового кодексу України та Порядку розгляду скарг на рішення комісій регіонального рівня, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації з метою їх правозастосування дозволяє зробити такі висновки:

1) адміністративне оскарження рішення розпочинається шляхом подання скарги до Державної фіскальної служби України, в складі якого діє постійно діючий колегіальний орган - Комісія ДФС з питань розгляду скарг;

2) скарга (в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку) може бути подана протягом 10 календарних днів з дня набрання чинності рішенням комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

3) процедура адміністративного оскарження рішення контролюючого органу закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на рішення контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк. Тому скарга платника податку, подана з порушенням встановленого для подання такої скарги строку, є такою, що подана поза межами (після закінчення) процедури адміністративного оскарження рішення контролюючого органу. У разі порушення платником податків строку звернення зі скаргою настають передбачені Податковим кодексом України правові наслідки - подана ним скарга не розглядається та повертається із зазначенням причин повернення;

4) у разі подання скарги в межах строку процедури адміністративного оскарження рішення контролюючого органу така розглядається по суті та за наслідками приймається одне з таких рішень: про задоволення скарги та скасування рішення; про залишення скарги без задоволення та рішення комісії ДФС без змін. Якщо платник податків відмовляється від вчасно поданої скарги, така залишається ДФС України без розгляду;

5) ненадіслання платнику податків вмотивованого рішення за його скаргою на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 10-денного строку, що обчислюється від дати подання такої скарги, призводить до визначених Податковим кодексом України правових наслідків - скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначеного строку.

При цьому, суд зазначає, що для належного підтвердження добросовісного виконання комісією обов`язку передбаченого пунктом 15 Порядку №117 від 21 лютого 2018 року визначальним є факт саме надіслання комісією вмотивованого рішення за скаргою платника податків на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, посилання ж платника податків на неотримання такого рішення чи отримання його із запізненням жодним чином не вказує на невиконання чи неналежне виконання свого обов`язку комісією, а відтак на настання правових наслідків передбачених пунктом 56.3 статті 56 Податкового кодексу України.

Судом встановлено, що відповідно до квитанції №1 від 08.11.2017 року контролюючим органом зупинено реєстрацію податкової накладної №26 від 30.10.2017 року, направленої Приватним підприємством «Тювик» для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

01.11.2018 року контролюючим органом ГУ ДФС у Львівській області прийнято рішення №973874/22406381 про відмову в реєстрації податкової накладної №26 від 30.10.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, 12.11.2018 року позивач подав скаргу в електронній формі у порядку адміністративного оскарження до Державної фіскальної служби України.

Ці обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи письмовими доказами та визнаються сторонами.

21.11.2018 року Комісією з питань розгляду скарг прийнято рішення про залишення скарги позивача від 12.11.2018 року без задоволення та рішення комісії ДФС без змін. Копія даного рішення наявна в матеріалах справи (а.с.173).

Як вже зазначалось судом, відповідно до пункту 15 Порядку розгляду скарг на рішення комісій регіонального рівня, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації за результатами розгляду скарги комісія ДФС з питань розгляду скарг приймає рішення щодо скарги, та надсилає його платнику податку у строк, визначений пунктом 56.23 статті 56 Кодексу, в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Як слідує з долученої представником відповідача до матеріалів справи копії квитанції №3 (а.с.179-180) рішення Комісії з питань розгляду скарг від 21.11.2018 року надіслано відправником: Автоматизованою системою «Єдине вікно електронних документів» ДФС на електронну адресу позивача: E-Mail: #1 21.11.2018 року.

Відтак, обов`язок, передбачений пунктом 56.3 статті 56 Податкового кодексу України щодо прийняття протягом десятиденного строку вмотивованого рішення за скаргою платника податків на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та його надіслання платнику податку в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, комісією виконано в повному обсязі, а тому судом не враховуються посилання позивача на те, що відповідно до інформації, яка міститься в «Електронному кабінеті платника» та програмі M.E.DOC Приватного підприємства «Тювик» за період з 21.11.2018 року по 21.01.2019 року та з 21.11.2018 року по 20.12.2018 року будь-які рішення ДФС не надходили, оскільки такі є безпідставними та ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм чинного законодавства, якими регулюються спірні правовідносини.

Крім цього, з долучених позивачем до відповіді на відзив копій документів з «Електронного кабінету платника» та програми M.E.DOC Приватного підприємства «Тювик» не вбачається за можливе встановити чи не подані ці документи вибірково та чи не формувалися такі без видалення відповідної інформації з вищевказаних програм.

Щодо доводів позивача, про те, що долучена відповідачем до матеріалів справи квитанція №3 від 21.11.2018 року про надіслання на адресу позивача комісією ДФС з питань розгляду скарг рішення від 21.11.2018 року №45217/22406381/2 не є належним, достовірним, достатнім доказом у даній справі, оскільки: реквізити квитанції №3 не заповнені; наведена в квитанції інформація не відповідає інформації, наведеній в рішенні комісії ДФС №45217/22406381/2 від 21.11.2018 року; в квитанції №3 зазначено, що рішенням комісії ДФС з питань розгляду скарг №45217/22406381/2 від 21.11.2018 року відмовлено в реєстрації податкової накладної №26 від 30.10.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, а не про залишення скарги без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної без змін, а також зазначено, що рішення комісії ДФС з питань розгляду скарг №45217/22406381/2 від 21.11.2018 року підлягає адміністративному оскарженню, що законодавчо неможливо, відтак така квитанція не може вважатись доказом того, що комісія ДФС з питань розгляду скарг надіслала на адресу позивача рішення №45217/22406381/2 від 21.11.2018 року саме 21.11.2018 року суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина друга статті 72 КАС України встановлює, що ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Наслідком розгляду скарги позивача на рішення про зупинення податкової накладної є рішення комісії з розгляду скарг ДФС №45217/22406381/2 від 21.11.2018 року. Таке рішення надіслано позивачу комісією в електронній формі засобами електронного зв`язку у строк, визначений підпунктом 56.23.4 пункту 56.23 статті 56 Податкового кодексу України, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією квитанції №3 від 21.11.2018 року, відтак, вказана квитанція є доказом надсилання рішення комісії у даній справі.

З цього приводу, суд зауважує, що окремі недоліки наведеної квитанції, зокрема, щодо не заповнення деяких реквізитів, неповноти зазначення в ній інформації, про які вказує позивач у відповіді на відзив не свідчать беззаперечно про те, що така квитанція є неналежним, недостовірним та недостатнім доказом у даній справі, оскільки містить інформацію щодо предмета доказування (відповідає належності) та на її підставі можливо встановити дійсні обставини справи, а саме факт надсилання комісією рішення від 21.11.2018 року (відповідає достовірності).

Разом з тим, предметом доказування у даній справі є обставини, що підтверджують факт прийняття комісією вмотивованого рішення на скаргу позивача щодо відмови в реєстрації податкової накладної та його надіслання у строк, визначений підпунктом 56.23.4 пункту 56.23 статті 56 Податкового кодексу України, а відтак квитанція №3 у сукупності з іншими доказами, наявними в матеріалах справи дає змогу дійти висновку про наявність обставин які входять до предмету доказування, а саме факт прийняття рішення та його надіслання (відповідає достатності).

Отже, зазначена квитанція №3 є належним, достовірним та достатнім доказом, а тому доводи позивача в цій частині судом до уваги не приймаються.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, оскільки відповідачем належними та допустимими доказами доведено виконання комісією з питань розгляду скарг ДФС у повному обсязі обов`язку передбаченого пунктом 56.3 статті 56 Податкового кодексу України щодо прийняття протягом десятиденного строку вмотивованого рішення за скаргою платника податків на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та його надіслання платнику податку в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, а доводи позивача, зазначені у позовній заяві є безпідставними та ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм чинного законодавства, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити в повному обсязі.

Відтак, у суду немає підстав для зобов`язання відповідача зареєструвати податкову накладну №26 від 30.10.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних з 23 листопада 2018 року у зв`язку з відсутністю правових наслідків передбачених підпунктом 56.23.4 пункту 56.23 статті 56 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 139 КАС України повернення судових витрат позивачу, якому відмовлено у задоволенні позову не передбачено.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Приватного підприємства «Тювик» (82600, Львівська область, Сколівський район, м. Сколе, вул. Стрийська, 35А) до Державної фіскальної служби України (04053, м.Київ-53, пл. Львівська,8) про зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII "Перехідні положення" цього Кодексу.

Повне рішення складено 08.07.2019 року.

Суддя Клименко О.М.