Справа № 9901/279/19
Суддя: Анцупова Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУД
У Х В А Л А

27 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 9901/279/19

Провадження № 11-546заі19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Анцупової Т. О.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., , Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розгляд у судовому засіданні справи № 9901/279/19 за їх позовом до Президента України ОСОБА_4, треті особи: Голова Верховної Ради України ОСОБА_3, Верховна Рада України, про визнання протиправним та нечинним указу Президента України,

ВСТАНОВИЛА:

23 травня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду з позовом, у якому просили:

- визнати протиправними (незаконними), такими, що не відповідають частині першій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), дії Президента України ОСОБА_4 щодо владного (обов`язкового до виконання на території України) вирішення Указом Президента України від 21 травня 2019 року № 303/2019 «Про дострокове припинення повноважень Верховної Ради України та призначення позачергових виборів» (далі - Указ № 303/2019) спору між Президентом України і Верховною Радою України (Головою Верховної Ради України) стосовно дня (моменту) припинення діяльності коаліції депутатських фракцій у Верховній Раді України восьмого скликання;

- визнати протиправним (незаконним), таким, що не відповідає частині першій статті 2 КАС України, та нечинним Указ № 303/2019;

- зобов`язати Президента України ОСОБА_4 відшкодувати Державному бюджету України фактичні витрати з Державного бюджету України на підготовку та проведення позачергових виборів до Верховної Ради України, здійснених на виконання Указу № 303/2019.

Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, керуючись пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України, ухвалою від 28 травня 2019 року відмовив у відкритті провадження у цій справі, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Не погодившись із таким судовим рішенням з підстави неправильного застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до Великої Палати Верховного Суду апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28 травня 2019 року, а справу направити для продовження розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду ухвалами від 11 та 18 червня 2019 року відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і призначила справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників на підставі частини третьої статті 311 КАС України на 26 червня 2019 року.

25 червня 2019 року до Великої Палати Верховного Суду від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла заява (клопотання) про розгляд справи № 9901/279/19 (провадження № 11-546заі19) у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін і третіх осіб.

26 червня 2019 року до Великої Палати Верховного Суду від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла заява (клопотання) про призначення слухання справи № 9901/279/19 (провадження № 11-546заі19) у відкритому судовому засіданні на 09 липня 2019 року.

На обґрунтування заяв (клопотань) їх автори зазначили, що на момент подання цих заяв не відбулось обміну письмовими заявами між сторонами. Скаржники наголошують, що не одержували жодної письмової заяви чи відзиву на апеляційну скаргу ані від відповідача, ані від третіх осіб у справі.

Скаржники вважають, що забезпечення у цій справі змагальності сторін, свободи надання ними своїх доказів суду, а також доведення їх переконливості, можливо виключно шляхом проведення Великою Палатою Верховного Суду відкритого судового засідання з викликом сторін.

Вирішуючи зазначені клопотання Велика Палата Верховного Суду виходить з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 311 КАС України Велика Палата Верховного Суду як суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення її учасників (у порядку письмового провадження), якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагають участі сторін.

Згідно із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції, яка свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany» («Аксен проти Німеччини»), заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Varela Assalino v. Portugal» («Варела Ассаліно проти Португалії»), заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Ураховуючи практику ЄСПЛ як джерело права, характер спірних правовідносин і предмет доказування у цій справі, Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстави для задоволення вказаних клопотань відсутні.

Водночас, 26 червня 2019 року до Великої Палати Верховного Суду надійшов від представника Президента України відзив на апеляційну скаргу. Згідно долученого до відзиву реєстру вихідного листування Відділу представництва інтересів Президента України в судах, надісланого через експедицію 24 червня 2019 року, копії зазначеного відзиву надіслано всім учасникам справи.

Керуючись статтями 241-243, 306, 311, КАС України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. Відмовити у задоволенні клопотань ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

2. Відкласти розгляд справи за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Президента України ОСОБА_4, треті особи: Голова Верховної Ради України ОСОБА_3, Верховна Рада України, про визнання протиправним та нечинним указу Президента України на 05 липня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Судді Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко

С. В. Бакуліна Н. П. Лященко

В. В. Британчук О. Б. Прокопенко

Ю. Л. Власов В. В. Пророк

М. І. Гриців Л. І. Рогач

В. І. Данішевська О. М. Ситнік

Ж. М. Єленіна О. С. Ткачук

О. С. Золотніков В. Ю. Уркевич

О. Р. Кібенко