Справа № 802/1397/18-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 802/1397/18-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Альчук М.П.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

03 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Боровицького О. А. Моніча Б.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року (прийняту у м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Північного Київського територіального управління Національної гвардії України (далі - відповідач) про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :
позивач 17.05.2018 звернувся із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просив стягнути з Північно Київського територіального управління Національної гвардії України на його користь середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 30.08.2017 по 17.04.2018 у розмірі 53 166, 96 грн. без вирахування податку на доходи фізичних осіб.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26.06.2018 адміністративний позов задоволено частково.

Стягнуто з Північного Київського територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 30.08.2017 по 17.04.2018 у розмірі 53166,96 грн., з урахуванням грошової компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2018 апеляційну скаргу Північного Київського територіального управління Національної гвардії України (в/ч НОМЕР_1 ) задоволено частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.06.2018 змінено.

Абзац другий резолютивної частини рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.06.2018 викладено в такій редакції: «Стягнути з Північного Київського територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 30.08.2017 по 17.04.2018 у розмірі 53 166, 96 грн.»

В іншій частині рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.06.2018 залишено без змін.

04.03.2019 ОСОБА_1 подав до суду заяву в порядку ст. 383 КАС України про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо виконання рішення суду; визнання протиправною бездіяльності щодо невчинення дій направлених на нарахування та виплату рівноцінної та повної компенсації податку на прибуток з доходів фізичних осіб в сумі 9570,05 грн, утриманого із суми середнього розміру грошового забезпечення, нарахованого на виконання рішення суду першої інстанції від 26.06.2018; зобов`язання відповідача сплатити рівноцінну та повну компенсацію податку на прибуток з доходів фізичних осіб в сумі 9570,05 грн.; зобов`язати відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 15.04.2019 заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити вимоги заяви повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, що із нарахування середнього розміру грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні повинна бути нарахована і компенсація податку з доходів фізичних осіб, утриманого із грошової суми.

Правом подати до суду відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви позивача, оскільки її задоволення матиме наслідком зміну змісту судового рішення апеляційної інстанції, що заборонено процесуальним законом.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Частиною 1 ст. 383 КАС України встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (ч. 6 ст. 383 КАС України).

Таким чином, з аналізу вищезазначеної статті вбачається, що особа може звернутись до суду з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень, у разі порушення останнім її прав в процесі виконання судового рішення.

В даному випадку, позивач вважає, що відповідач, виконуючи рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.06.2018 мав спочатку нарахувати середній розмір грошового забезпечення позивачу, утримати з цього податок з доходів фізичних осіб за ставкою 18%, який відразу у повному обсязі спрямувати на виплату рівноцінної та повної компенсації вказаних втрат доходу, як це передбачено підпунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 та пунктом 168.5 ст. 168 ПК України.

Однак, суд звертає увагу позивача на те, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2018 змінено рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.06.2018 та викладено абзац другий резолютивної частини рішення в іншій редакції.

Так, апеляційний суд зобов`язав стягнути з Північного Київського територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 30.08.2017 по 17.04.2018 у розмірі 53166,96 грн.

При цьому, посилання на грошову компенсацію у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення, яку позивач просить нарахувати, апеляційним судом виключено з резолютивної частини рішення суду першої інстанції.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 2 КАС України одним із принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах є обов`язковість судових рішень.

Відповідно до ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Згідно листа про надання інформації від 28.12.2018 №1/34-2590-Б-36, зокрема щодо добровільного виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 26.06.2018 відповідачем повідомлено, що позивачу нараховано середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби у розмірі 53 166,96 грн., з якого утримано та перераховано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 9 570,05 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2960 від 20.12.2018 та військовий збір.

На картковий рахунок позивача перераховано 42 799,41 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2959 від 20.12.2018.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується стягнення на користь позивача 53 166,96 грн. грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби, без урахування грошової компенсації у розмірі суми податку доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення, відповідно до рішення суду апеляційної інстанції від 27.11.2018.

Отже, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає згідно зі ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Боровицький О. А. Моніч Б.С.