Справа № 160/4138/19
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2019 року Справа № 160/4138/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидоренка Д.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови врахувати заробітну плату за період роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.03.1985 року по 15.06.1985 року та з 01.07.1987 року по 30.12.1999 року в якості підземного машиніста електровозу, підземного прохідника, підземного гірничоробочого з ремонту гірничих виробіток на шахті "Центральна" неправомірними;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , врахувавши при визначенні її розміру заробітну плату за період його работи з 01.03.1985 року по 15.06.1985 року та з 01.07.1987 року по 30.12.1999 року в якості підземного машиніста електровозу, підземного прохідника, підземного гірничоробочого з ремонту гірничих виробіток на шахті "Центральна", здійснивши перерахунок пенсії з 24.07.2017 року та виплативши недоотриману пенсію після перерахунку, тобто за різницею тих сум, які були виплачені.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач перебуває на обліку у відповідача і отримує пенсію на пільгових умовах, з врахуванням пільгового стажу роботи по Списку №1, з 24.07.2017 року. За рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області було зобов`язано відповідача призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах, з врахуванням пільгового стажу роботи по Списку №1 з 01.03.1985 року по 15.06.1985 року та з 01.07.1987 року по 30.12.1999 року в якості підземного машиніста електровозу, підземного прохідника, підземного гірничоробочого з ремонту гірничих виробіток на шахті «Центральна». Позивач зазначає, що на виконання рішення суду пенсія йому була призначена, але її розмір не відповідає вимогам закону, враховуючи, що пільговий стаж роботи по Списку №1 був врахований, але при визначенні розміру пенсії заробіток за зазначений період відповідач не врахував. Не погоджуючись із такими діями, позивач звернувся до відповідача та просив здійснити перерахунок розміру пенсії з 24.07.2017 року, з врахуванням заробітку за період роботи по Списку №1, але відповіді не отримав, тому з метою захисту своїх прав та інтересів звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 11.05.2019 року відкрито провадження у адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву. Також, цією ухвалою судом витребувано у Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області копію пенсійної справи позивача. Копія ухвали отримана сторонами, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та розпискою.
Відповідно до ч.3 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
Представником позивача 04.06.2019 року було подано клопотання щодо долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів, разом із додатками.
Від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області надійшов відзив на позов, разом із витребуваною копією пенсійної справи ОСОБА_1 . У відзиві відповідач позов не визнав, пояснивши свою позицію зокрема наступним. ОСОБА_1 з 24.07.2017 року перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1, відповідно до рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.09.2018 по справі №216/4293/17, яким було зобов`язано управління призначити та виплачувати позивачу з 24.07.2017 пенсію на пільгових умовах, з врахуванням пільгового стажу роботи по Списку №1 з 01.03.1985 року по 15.06.1985 року та з 01.07.1987 року по 30.12.1999 року в якості підземного машиніста електровозу, підземного прохідника, підземного гірничоробочого з ремонту гірничих виробіток на шахті «Центральна». Відповідач зазначає, що у лютому 2019 року позивач звернувся до нього із заявою щодо перерахунку пенсії з 24.07.2017 року, з урахуванням заробітку за зазначені періоди роботи та листом відповідач повідомив, що довідки про заробіток для обчислення пенсії від 27.11.2014 року за №605, 607 є недійсними, оскільки видані підприємством, яке розташовано на тимчасово окупованій території та державна реєстрація якого припинена 16.06.2014 року. Відповідач наголошує, що відповідно до абз.1 ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам, але надані позивачем довідки не має можливості перевірити, оскільки документи перебувають на підприємстві, яке розташоване на непідконтрольній території (в м.Донецьк) органам державної влади України. Також, відповідач зауважує, що позивач просить врахувати для обчислення пенсії заробітну плату за 12 років, тобто за весь період, замість передбачених Законом 60 календарних місяців (5-ти річки), що є неприпустимим та порушує вимоги Закону. Разом з тим, відповідач зазначає, що заяву про перерахунок пенсії позивач подав у довільній формі, тому у відповідача були відсутні підстави проведення перерахунку пенсії. Враховуючи вищевикладене, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області просить суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1.
Згідно з рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.09.2018 року по справі №216/4293/17 (провадження №2-а/216/77/18), було зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 24.07.2017 року пенсію на пільгових умовах, з врахуванням пільгового стажу роботи по Списку №1 з 01.03.1985 року по 15.06.1985 року та з 01.07.1987 року по 30.12.1999 року в якості підземного машиніста електровозу, підземного прохідника, підземного гірничоробочого з ремонту гірничих виробіток на шахті «Центральна». Рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.09.2018 року набрало законної сили 13.11.2018 року.
Матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 підтверджується, що 20.02.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок розміру його пенсії з 24.07.2017 року, з врахуванням заробітку за період роботи з 01.03.1985 року по 15.06.1985 року та з 01.07.1987 року по 30.12.1999 року та за різницею тих сум, які було йому виплачено.
Не погоджуючись з такими діями відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії, позивач звернулася з позовом до суду.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.
Відповідно до абз.1 ч.1 ст.40 Закону №1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Абзацом 2 пп.3 п.2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1) передбачено, що для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року.
За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 1).
Таким чином, згідно з ч.1 ст.40 Закону №1058-IV, для обчислення пенсії може враховуватись заробітна плата за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 року, лише за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, на підставі яких її видано.
При зверненні до відповідача щодо перерахунку пенсії позивач просив зобов`язати УПФУ зарахувати заробіток за періоди його роботи з 01.03.1985 року по 15.06.1985 року та з 01.07.1987 року по 30.12.1999 року, що суперечить вимогам ст.40 Закону №1058-IV, оскільки заробітна плата зараховується за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу (5-ти річка), а не весь заробіток до 2000 року.
Тобто, позивач просив врахувати для обчислення пенсії заробітну плату за 12 років (144 календарних місяці), замість передбачених Законом №1058-IV 60 календарних місяців (5-ти річки), що не відповідає вимогам зазначеного Закону.
Матеріалами пенсійної справи позивача підтверджується, що ОСОБА_1 для обчислення пенсії було зараховано заробітну плату (дохід) за період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.
Пунктом 1 ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач діяв у повній відповідності до приписів чинного законодавства України, відтак, доводи позивача, викладені у позові не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України та є безпідставними, а отже позов задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 139, 242-246, 250, 255, 260-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко