Справа № 200/6694/19-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2019 р. Справа№200/6694/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаш Г.П.,

при секретарі - Козирєвій О.О.

за участю

представника позивача - ОСОБА_2 (ордер серія АА № 110194)

представника відповідача - Яковлєвої А.С. (за довіреністю від 20.05.2019р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП - не має, АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області (, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114) про визнання протиправною та скасування вимоги від 13.05.2019 року № ф-115585-47, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги від 13.05.2019 року № ф-115585-47, визнання протиправними дій щодо нарахування у інтегрованій картці єдиного соціального внеску у сумі 8448,00 грн. та зобов`язання його вилучити.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є інвалідом дитинства до 18 років та згідно з Реєстром страхувальників у неї встановлена ознака «інвалід». Позивач помилково надала до Слов`янської ОДПІ звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2017 рік. 16.05.2019 року позивач отримала вимогу про сплату боргу з єдиного внеску, яку вважає необґрунтованою оскільки за нормами закону фізичні особи-підприємці звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є особами з інвалідністю. Позивач наголошує, що такі особи можуть бути платниками єдиного внеску лише за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Проте позивач з такою заявою до податкового органу не зверталась, відповідно не повинна сплачувати єдиний внесок.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.05.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовче судове засідання на 18.06.2019 року.

Ухвалою суду від 18.06.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.07.2019 року.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень відповідач посилається на те, що згідно облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів у позивача наявна заборгованість зі сплати єдиного внеску. На підставі цих даних ГУ ДФС у Донецькій області сформовано вимогу про сплату боргу. Відповідач не вбачає визначених законом підстав для списання боргу та вилучення з інтегрованої картки платника суми єдиного внеску.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та просив суд відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 30.01.2017 року запис № 2 029660.

Згідно копії довідки до акту огляду МСЕК серія 10 ААБ № 391920 від 23.04.2013 року позивачу встановлена ІІ група інвалідності безстроково.

17.01.2018 року ОСОБА_1 подано до Слов`янської ОДПІ звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2017 рік, в якому самостійно визначена сума єдиного внеску 8448 грн.

22.10.2018 року позивач звернулась до начальника ГУ ДФС у Донецькій області з заявою про скасування помилково поданого звіту за 2017 рік, оскільки вона є інвалідом дитинства ІІ групи.

ГУ ДФС у Донецькій області надало відповідь 09.11.2018 року, в якій повідомило про відсутність підстав для скасування звіту. При цьому у відповіді зазначено, що згідно з даними реєстру страхувальників у позивача встановлена ознака інвалід з 10.09.1991 року.

13.05.2019 року відповідач виносить вимогу про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки) № Ф-115585-47 в розмірі 8448 грн.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийнятої податковим органом вимоги про сплату боргу з єдиного внеску.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 вказаного Закону визначено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно частини 4 цієї статті особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як встановлено судом, позивач має статус інваліда дитинства і відповідачу про цей статус було відомо. Це підтверджується витягом з реєстру страхувальників та відповіддю ГУ ДФС у Донецькій області від 09.11.2018 року.

Тобто позивач належить до осіб, які приймають участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування виключно на добровільних засадах.

При цьому порядок добровільної сплати єдиного внеску визначений статтею 10 Закону № 2464:

Платниками, які мають право на добровільну сплату єдиного внеску, є, зокрема, особи, які досягли 16-річного віку та не перебувають у трудових відносинах з роботодавцями, визначеними пунктом 1 частини першої статті 4, та не належать до платників єдиного внеску, визначених пунктами 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, у тому числі іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють в Україні, громадяни України, які працюють або постійно проживають за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Особи, зазначені в частині першій цієї статті, беруть добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування протягом строку, визначеного в договорі про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, але не менше одного року (крім договорів про одноразову сплату).

Особи, зазначені в частині першій цієї статті, подають до органу доходів і зборів за місцем проживання відповідну заяву в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Орган доходів і зборів, що отримав заяву про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, має право перевіряти викладені в заяві відомості та вимагати від особи, яка подала заяву, документи, що підтверджують зазначені відомості.

З особою, яка подала заяву про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, органом доходів і зборів в строк не пізніше ніж 30 календарних днів з дня отримання заяви укладається договір про добровільну участь відповідно до типового договору, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Податковим органом не надано жодних доказів звернення позивача з заявою про добровільну участь в системі соціального страхування, при цьому позивачем такий факт заперечується.

Суд критично ставиться до позиції відповідача, що позивач, подавши звітність про суму нарахованого єдиного внеску, самостійно визначив своє зобов`язання і має його сплатити. Як вже зазначено вище, закон прямо визначає форму волевиявлення особи на добровільну участь в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме подання заяви. Крім того, на підставі поданої заяви між платником та податковим органом має бути підписаний договір, який визначає суттєві умови цих правовідносин.

Згідно частини 4 статті 10 Закону № 2464 договір про добровільну участь набирає чинності з дня його підписання, тобто лише після підписання договору у платника виникають зобов`язання по сплаті єдиного внеску. Доказів укладення договору суду не надано, відсутність факту укладання договору сторонами не заперечується.

Крім того, суд вважає необхідним наголосити відповідачу, що частини 4 статті вказаного Закону визначає підстави саме звільнення від сплати єдиного внеску. Тобто навіть помилкове визначення підприємцем зобов`язання зі сплати єдиного внеску не може бути підставою для його примусового стягнення.

Суд також зазначає, що статтею 25 Закону № 2464 визначені заходи впливу та стягнення, зокрема частиною 1 статті встановлено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

При цьому абзац другий цієї норми наголошує, що положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частини 2, 4 наведеної статті визначають, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Таким чином всі ці приписи стосуються лише осіб, які зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, до яких ФОП ОСОБА_1 не належить. Відтак застосування цієї норми до позивача є протиправним.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ФОП ОСОБА_1 та їх задоволення.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 6, 19-20, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП - не має, АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області (, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114) про визнання протиправною та скасування вимоги від 13.05.2019 року № ф-115585-47, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області від 13.05.2019 року № Ф-115585-47 про стягнення єдиного внеску в розмірі 8448 грн. з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Донецькій області щодо нарахування в інтегрованій картці фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 єдиного соціального внеску в розмірі 8448 грн.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Донецькій області вилучити з інтегрованої картки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму єдиного соціального внеску в розмірі 8448 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області (, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1536,80 грн.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 10 липня 2019 року.

Повний текст рішення складено 11 липня 2019 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.П. Бабаш