Справа № 280/1790/19
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

01 липня 2019 року о/об 14 год. 55 хв.Справа № 280/1790/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Новіковій Д.А., за участю представника позивача Прокопенка М.О., представника відповідача Лисенка Є.А., розглянувши у місті Запоріжжі у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЗАПОРІЖКОКС" (69600, м.Запоріжжя, вул.Діагональна, буд.4; )

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м.Київ, вул.Дегтярівська, буд.11-Г; )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЗАПОРІЖКОКС" (надалі - позивач, ПрАТ "ЗАПОРІЖКОКС") до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (надалі - відповідач, Офіс ВПП ДФС), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача без номера від 30.01.2019, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток на суму 1266192 грн. 50 коп., у тому числі: зобов`язання з податку на прибуток на суму 1012954 грн. 00 коп. та штрафні (фінансові) санкції у сумі 253238 грн. 50 коп.

У позові зазначено, що податкове повідомлення-рішення відповідача від 30.01.2019 без номера суперечить нормам чинного законодавства. 1. Стосовно невідповідності податкового повідомлення-рішення відповідача від 30.01.2019 без номера нормам чинного законодавства. По-перше, згідно з п.58.1 ст.58 Податкового Кодексу України форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Згідно з п.8 «Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 за №1204, при складанні податкового повідомлення-рішення йому присвоюється номер, який вноситься до реєстру, передбаченого пунктом 1 розділу IV цього Порядку, та складається з: порядкового номера у межах підрозділу, який склав податкове повідомлення- рішення, - перші 7 цифр номера; номера підрозділу, який склав податкове повідомлення-рішення, - наступні 4 цифри номера; номера контролюючого органу - наступні 4 цифри номера (додатково для податкового повідомлення-рішення за формою "Ф"). Водночас, податкове повідомлення-рішення відповідача від 30.01.2019 номера не містить, що вказує на порушення вищевказаних норм. По-друге, відповідно до п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення повинно містити підставу його прийняття. Зі змісту податкового повідомлення-рішення від 30.01.2019 без номера, вбачається, що останнє було винесено відповідачем на підставі акту №122/28-10-47-06/00191224 від 27.12.2018. Однак, в порушення п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України на адресу позивача такий акт не надсилався. Вказане свідчить про протиправність вказаного податкового повідомлення-рішення, оскільки за відсутності зазначеного акту перевірки неможливо визначити підстави його прийняття. З доданого до вказаного податкового повідомлення-рішення розрахунку штрафних санкцій також неможливо достеменно встановити сутність порушень, оскільки останній містить посилання на декларації, датовані 2017р. - від 24.05.2017 за № та від 08.11.2017 за №, тоді як перевірка стосувалася недостовірності даних в податковій декларації з податку на прибуток підприємств за три квартали 2018р. Акт, що був отриманий позивачем за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «ЗАПОРІЖКОКС» з податкового законодавства щодо недостовірності даних в податковій декларації з податку на прибуток підприємств за три квартали 2018р. від 08.11.2018 за № мав наступні реквізити - № /28-10-47-06/00191224 від 27.12.2018 (надалі за текстом позову - Акт перевірки). Відповідно до п.86.4 ст.86 Податкового кодексу України акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів). Згідно з п.5 «Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 за №727, в акті (довідці) документальної перевірки на першому аркуші у верхньому лівому куті зазначаються дата реєстрації акта (довідки) документальної перевірки та номер акта (довідки) документальної перевірки, який складається з порядкового номера з єдиного журналу реєстрації актів (довідок) перевірок, коду структурного підрозділу, відповідального за проведення перевірки, коду за ЄДРПОУ або реєстраційного (облікового) номера платника податків. Відсутність порядкового номера з єдиного журналу реєстрації актів (довідок) перевірок на першій сторінці акту перевірки вказує на відсутність реєстрації акту в контролюючому органі, що є порушенням вищевказаної норми п.86.4 ст.86 Податкового кодексу України. Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 30.01.2019 без номера було прийнято відповідачем з порушенням вимог податкового законодавства. 2. Стосовно неправомірності та безпідставності висновків Офісу ВПП ДФС по суті порушень наведених в Акті перевірки. 1) За твердженням перевіряючих в Акті перевірки (стор.16) норма п.15 підрозд.4 розд.ХХ Податкового кодексу України поширюється тільки на суб`єктів господарювання, які фактично сплачують акцизний податок з реалізації пального до бюджету. За висновком перевіряючих, позивач у періоді з 01.01.2018 по 30.09.2018 мав би підстави для зменшення податку на прибуток, що підлягає сплаті до державного бюджету за поточний податковий (звітний) період у випадку, якщо важкі дистиляти (газойль) були використані для транспортних засобів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00, 8704 10 10 10 згідно з УКТ ЗЕД за умови нарахування та сплати у періоді з 01.01.2018 по 30.09.2018 акцизного податку до бюджету. Однак, на думку позивача таке твердження суперечить нормам Податкового кодексу України. Позивач у повній мірі виконав умови вищенаведеної норми Податкового кодексу з огляду на наступе: - позивач за підсумком трьох кварталів 2018р. отримано та задекларовано прибуток, що вказує на виконання першої вимоги передбаченої п.15 підрозд.4 розд.ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України («податок на прибуток, що підлягає сплаті до державного бюджету платниками податку за поточний податковий (звітний) період»). - протягом трьох кварталів 2018р. позивач здійснив придбання дизельного палива (код згідно УКТ ЗЕД 2710 19 43 00) у постачальників: ПП «ОККО-Бізнес Контракт» (); ТОВ «Параллель-М ЛТД» (); ТОВ «АЛЬЯНС ЕНЕРГО ТРЕЙД» (); ПАТ «КОНЦЕРН ГАЛНАФТОГАЗ» (). На всі поставлені партії дизельного палива постачальниками були виписані первинні документи та видано акцизні накладні, зареєстровані в установленому законодавством порядку. Вартість отриманого дизельного палива була оплачена постачальникам, що підтверджується банківськими документами, наведеними в Акті перевірки. Таким чином, сплативши постачальникам вартість дизельного палива (код згідно УКТ ЗЕД 2710 19 43 00), в ціну якого включено суму акцизного податку, та отримавши від постачальників зареєстровані акцизні накладні позивач, який є кінцевим споживачем такого дизельного палива, виконує другу з умов набуття права застосування норми п.15 підрозд.4 розд.ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України («зменшується на суму сплаченого за такий поточний податковий (звітний) період акцизного податку за зареєстрованими акцизними накладними на важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00, 2710 19 46 00, 2710 19 47 10 згідно з УКТ ЗЕД»). - Частину дизельного палива, придбаного у вищезазначених постачальників позивач використав для транспортних засобів, які містяться на балансі позивача, що класифікують у товарній підкатегорії 8602 10 00 00 згідно УКТ ЗЕД, а саме для заправки тепловозів було використано 268 471,6 л дизельного палива (код згідно УКТ ЗЕД 2710 19 43 00), при придбанні якого постачальникам було сплачено акцизний податок. Наявність у позивача тепловозів було перевірено в ході перевірки, а інформація по тепловозам наведена в Акті перевірки (стор.15). Тобто використавши отримане паливо для транспортних засобів, що класифікуються у товарній підкатегорії 8602 10 00 00 згідно з УКТ ЗЕД, платник податку на прибуток виконує третю умову набуття права застосування норми п.15 підрозд.4 розд.ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України («якщо вони були використані для транспортних засобів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00, 8704 10 10 10 згідно з УКТ ЗЕД»). Отже, позивач в розумінні вимог Податкового кодексу України зареєстрований як платник акцизного податку, є платником податку на прибуток на загальних підставах, є споживачем дизельного палива (код згідно УКТ ЗЕД 2710 19 43 00), сплачує акцизний податок у складі ціни на придбане та спожите дизельне паливо та використовує його у транспортних засобах, що класифікують у товарній підкатегорії 8602 10 00 00 згідно УКТ ЗЕД, а відтак має право зменшити податок на прибуток, що підлягає сплаті до державного бюджету за відповідний податковий (звітний) період на суму акцизного податку, сплаченого в ціні товару за такий відповідний податковий (звітний) період. Інших умов щодо дотримання вищевказаної норми Податковий кодекс України не передбачає. Зокрема, п.15 підрозд.4 розд.ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України жодним чином не обмежує право застосування цього пункту виключно суб`єктами господарювання, які є платниками акцизного податку та мають об`єкти оподаткування з акцизного податку, оскільки акцизний податок є непрямим податком, тому його фактичними платниками є споживачі дизельного палива, які сплачують податок у складі ціни на дизельне паливо. 2) В Акті перевірки (стор.16) Офісом ВПП ДФС безпідставно зазначено про те, що до перевірки не було надано будь-які первинні документи з обліку використання дизельного палива по кожному тепловозу окремо за добу, місяць, квартал із зазначенням обсягів виконаної роботи (кілометражу, потужності, часу, інше), при здійсненні якої було використано встановлену нормативами кількість дизельного палива. Діючим законодавством не встановлено вимог щодо складання первинних документів з використання дизельного палива окремо по кожному тепловозу, окремо за добу, місяць, квартал із зазначенням в первинних документах даних по кілометражу, потужності та часу. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачене законодавством (ч.1 ст.19 Конституції України). Відповідно до ст.1 розд.І Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. Таким чином, відпуск дизельного палива зі складу та списання дизельного палива по залізничному цеху у фінансово-господарській діяльності позивача за три квартали 2018р. цілком правомірно здійснювалося на підставі первинних документів - накладних-вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів та актів списання (списання ДП), які надавалися до перевірки та детально описані в Акті перевірки (стор.13, 14, 15). Детальний перелік накладних-вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів та актів списання (списання ДП) наведено в додатках №№65-79 доданих до даної позовної заяви. Детальний перелік акцизних накладних позивача, які було складено (зареєстровано) на обсяги пального використаного у фінансово-господарській діяльності позивача, наведено в додатках №№80-88 доданих до даної позовної заяви. 3) Перевіряючими в Акті перевірки зазначено (стор.5), що позивачем не надано до податкової декларації з податку на прибуток доповнення, що передбачено абз.2 п.46.4 Податкового кодексу України, а саме розшифровку сум сплаченого за поточний податковий (звітний) період акцизного податку за зареєстрованими акцизними накладними на важкі дистиляти (газойль), із зазначенням реквізитів відповідних платіжних доручень. Така вимога перевіряючих повністю протирічить п.46.4 Податкового кодексу України, який містить наступне твердження: «Якщо платник податків вважає, що форма податкової декларації визначена центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, збільшує або зменшує його податкові зобов`язання, всупереч нормам цього Кодексу з такого податку чи збору, він має право зазначити цей факт у спеціально відведеному місці в податковій декларації. У разі необхідності платник податків може подати разом з такою податковою декларацією доповнення до такої декларації, які складені за довільною формою, що вважатиметься невід`ємною частиною податкової декларації. Таке доповнення подається з поясненням мотивів його подання. Платник податків, який подає звітність в електронній формі, подає таке доповнення в електронній форм». Позивач повністю виконав приписи вищезазначеного пункту, вказавши у спеціально відведеному місці декларації пояснення щодо рядка, в якому була вказана сума акцизного податку на яку зменшується податок на прибуток (для заповнення було використано рядок 16.1 додатка ЗП), оскільки діючою формою декларації на момент її подання не було передбачено відповідного рядку. При цьому будь-яке доповнення, зокрема, у вигляді розшифровки позивач подавати не зобов`язаний (згідно п.46.4 ст.46 Податкового кодексу України це тільки право, а не обов`язок). Крім того, змінами внесеними наказом Мінфіну від 19.10.2018 за №842 до форми податкової декларації з податку на прибуток, зокрема, якими у додаток ЗП додано новий рядок 16.5, щодо декларування суми сплаченого за поточний податковий (звітний) період акцизного податку згідно п.15 підрозд.4 розд.ХХ Податкового кодексу України не передбачено надання розшифровок такого акцизного податку. Це знову таки підтверджує відсутність обов`язку позивача надавати такий розрахунок разом з деклараціями попередніх періодів.

Представник позивача позов підтримав.

Відповідачем подано до суду відзив на позов (т.1, а.с.233-235), в якому зазначено наступне. 1) Щодо позиції позивача стосовно невідповідності податкового повідомлення-рішення відповідача від 30.01.2019 без номера нормам чинного законодавства: Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків ДФС на підставі наказу від 28.11.2018 №2231 проведена позапланова виїзна документальна перевірка ПрАТ «ЗАПОРІЖКОКС» (код за ), за результатами якої складено Акт від 27.12.2018 за №122/28-10-47- 06/00191224. За формою, затвердженою Наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків» від 28.12.2015 №1204 зі змінами та доповненнями Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків ДФС було складено податкове повідомлення-рішення від 30.01.2019 за № за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму грошового зобов`язання 1266192,50 грн. На теперішній час податкове повідомлення-рішення (форма 'Р') № від 30.01.2019 оскаржується ПрАТ «ЗАПОРІЖКОКС» у Запорізькому окружному адміністративному суді, ухвала №280/1790/19 від 22.04.2019. 2) Щодо позиції позивача стосовно неправомірності та безпідставності висновків Офісу ВПП ДФС по суті порушень наведених в Акті перевірки: Проведеною перевіркою встановлено, що ПрАТ "ЗАПОРІЖКОКС" у періоді з 01.01.2018 по 30.09.2018 були виписані акцизні накладні тільки на власне споживання палива дизельного. Загальний обсяг реалізованого (спожитого) ПрАТ "ЗАПОРІЖКОКС пального не перевищує обсяг, обчислений відповідно до п.232.3 ст.232 Податкового кодексу України, а тому підприємство не мало право зареєструвати інші акцизні накладні в Єдиному реєстрі акцизних накладних. ПрАТ "ЗАПОРІЖКОКС" не визначало податкового зобов`язання з акцизного податку, не сплачувало у зазначений період акцизний податок до бюджету та відповідно не реєструвало акцизні накладні на реалізацію важких дистилятів (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00 згідно з УКТ ЗЕД в Єдиному реєстрі акцизних накладних. ПрАТ "ЗАПОРІЖКОКС" у періоді з 01.01.2018 по 30.09.2018 оплачувало постачальникам вартість дизельного палива, в ціну якого включено суму акцизного податку, визначеного постачальниками. Згідно наданих до перевірки специфікацій до договорів поставки: від 06.01.2018 за №1099/17-2/1 та від 24.05.2018 за №1099/17-3/1 на постачання дизельного палива від ПП «ОККО-Бізнес Контракт» (код 33614922), від 20.02.2018 за №ЦРП-0064464 та від 29.06.2018 №ЦРП-0071216 на постачання дизельного палива від ТОВ «Параллель-М ЛТД» (код 24316073), від 09.03.2018 за №180309/004 на постачання дизельного палива від ТОВ «АЛЬЯНС ЕНЕРГО ТРЕЙД» (код 38489035) та від 17.04.2018 за №1177/18-1/1 на постачання дизельного палива від ПАТ «КОНЦЕРН ГАЛНАФТОГАЗ» (код 31729918), ціна палива визначена з ПДВ (або без ПДВ), але без зазначення суми акцизного податку. Порядок визначення суми акцизного податку встановлено постачальниками у формулі визначення остаточної ціни за одну тонну нафтопродуктів без зазначення розміру акцизного податку. Сума акцизного податку не зазначена також у рахунках на оплату дизельного палива та відповідно у платіжних дорученнях згідно наданих до перевірки виписок банку. Сума акцизного податку зазначена тільки в актах/видаткових накладних як складова загальної суми поставки. Враховуючи наведене, сума акцизного податку є складовою частиною загальної вартості отриманого дизельного палива без ПДВ, за якою це пальне було оприбутковане на склад. До витрат підприємства у момент використання палива віднесено вартість палива за ціною придбання (з акцизним податком). Податкові зобов`язання з акцизного податку при здійсненні господарської операції з купівлі-продажу виникли саме у постачальників дизельного палива, які надали ПрАТ "ЗАПОРІЖКОКС" зареєстровані акцизні наклади і на поставлене паливо. Показники по отриманих від постачальників податкових накладних відображені ПрАТ "ЗАПОРІЖКОКС" у додатку 1 «Розрахунок суми акцизного податку з реалізації пального відповідно до підпункту 213.1.12 пункту 213.1 статті 213 Кодексу» до декларацій акцизного податку по гр.4 «Обсяги пального (в тис. л), приведеного до t 15 0С, отриманого за місцем діяльності за акцизними накладними, коригувальними акцизними накладними (на збільшення)». Поряд з цим, у періоді з 01.01.2018 по 30.09.2018, згідно поданих декларацій акцизного податку, ПрАТ "ЗАПОРІЖКОКС" не відображено обороти з реалізації пального оподатковувані понад обсяги відповідно до підпункту 213.1.12 пункту 213.1 статті 213 Кодексу та не задекларовано суму податкового зобов`язання з акцизного податку. Таким чином, у періоді з 01.01.2018 по 30.09.2018 ПрАТ "ЗАПОРІЖКОКС", як платник акцизного податку, не мало об`єктів оподаткування, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку з обчислення, декларування та сплати акцизного податку в порядку і строки, визначені ПКУ. Згідно норм Податкового кодексу України, сплата акцизного податку визначена виключно як сплата до бюджету обчисленого та задекларованого податкового зобов`язання з акцизного податку. Також Висновком науково-правової експертизи, виконаної на запит Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби у відповідності із Законом України «Про наукову і науково-технічну експертизу» від 23.01.2019 за №126/10-е встановлено: Положення п.15 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо зменшення податку на прибуток, що підлягає сплаті до державного бюджету, на суму акцизного податку, розповсюджується на платників, які здійснили сплату акцизного податку до бюджету, і їх застосування до платник в акцизного податку, які не є імпортерами або виробниками підакцизної продукції та не сплачують акцизний податок до бюджету, і які здійснюють оплату на користь продавця під час придбання важких дистилятів (газойль), у складі вартості (ціни) яких визначається акцизний податок, не є обґрунтованим та правомірним. Таким чином, податкове повідомлення-рішення № від 30.03.2018 є правомірним та винесене відповідно до чинного законодавства.

Представник відповідача проти позову заперечував.

Ухвалою судді від 22.04.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 20.05.2019 об 09 год. 15 хвил.

Ухвалою суду від 20.05.2019 відкладено розгляд справи на 05.06.2019 об 11 год. 30 хвил.

Ухвалою суду від 05.06.2019 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено розгляд справи на 01.07.2019 об 14 год. 00 хвил.

Ухвалою суду від 01.07.2019 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 01.07.2019.

Вислухавши пояснення представників учасників справи, розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

У матеріалах справи перебуває Акт від 27.12.2018 за № /28-10-47-06/00191224 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЗАПОРІЖКОКС" () …, податкового законодавства щодо недостовірності даних в податковій декларації з податку на прибуток підприємств за три квартали 2018 року від 08.11.2018 №» (надалі - Акт перевірки від 27.12.2018 за № /28-10-47-06/00191224) (т.1, а.с.20-42).

У висновку Акту перевірки від 27.12.2018 за № /28-10-47-06/00191224 зазначено: «Перевіркою встановлено порушення ПрАТ «ЗАПОРІЖКОКС»: пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.«а» пп.138.8.5 п.138.8 ст.138 розділу ІІІ Податкового кодексу України у редакції, що діяла до 01.01.2015 (п.19 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України), п.15 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1012954,00 грн., у тому числі по періодах: 1 квартал 2018 року на суму 210908,00 грн.; півріччя 2018 року на суму 643202,00 грн.; три квартали 2018 року на суму 1012954,00 грн.».

Також, у матеріалах справи перебуває податкове повідомлення-рішення від 30.01.2019 за №б/н, яким ПрАТ «ЗАПОРІЖКОКС» збільшено грошове зобов`язання по податку на прибуток підприємства на суму 1266192 грн. 50 коп., з яких: за податковим зобов`язанням - 1012954 грн. 00 коп.; за штрафними (фінансовими) санкціями - 253238 грн. 50 коп. (т.1, а.с.16-17).

Відповідачем долучено до матеріалів справи податкове повідомлення-рішення від 30.01.2019 за №, яким ПрАТ «ЗАПОРІЖКОКС» збільшено грошове зобов`язання по податку на прибуток підприємства на суму 1266192 грн. 50 коп., з яких: за податковим зобов`язанням - 1012954 грн. 00 коп.; за штрафними (фінансовими) санкціями - 253238 грн. 50 коп. (т.2, а.с.18-19).

Зі змісту податкового повідомлення-рішення від 30.01.2019 за №б/н та податкового повідомлення-рішення від 30.01.2019 за № вбачається, що вони є ідентичними, різняться лише у тому, що одне з них має номер, а інше ні.

В обґрунтування позовних вимог позивачем надано до суду: 1) Договір №1099/17 від 01.11.2017, укладений між ПрАТ "ЗАПОРІЖКОКС" (покупець) та ПП «ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ» (постачальник) (згідно з п.1.1 якого постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити паливо-мастильні матеріали (дизельне паливо, бензини, керосин, мазут та інші) на умовах, передбачених Договором) з додатками та документи на його виконання: Акти прийому-передачі продукції, накладні, банківські виписки, сертифікати відповідності, прибуткові ордери (т.1, а.с.76-96); 2) Договір поставки нафтопродуктів №0007/16/О-ЖД/397 від 01.02.2016, укладений між ПрАТ "ЗАПОРІЖКОКС" (покупець) та ТОВ «Параллель-М ЛТД» (постачальник) з додатковою угодою, специфікації та документи на його виконання: видаткові накладні, накладні, банківські виписки, сертифікати відповідності, паспорти якості, прибуткові ордери (т.1, а.с.97-123); 3) Договір №929/17/816 від 14.04.2017, укладений між ПрАТ "ЗАПОРІЖКОКС" (покупець) та ТОВ «АЛЬЯНС ЕНЕРГО ТРЕЙД» (постачальник) (згідно з п.1.1 якого постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити паливо-мастильні матеріали (дизельне паливо, бензини, керосин, мазут та інші) на умовах, передбачених Договором) з додатковою угодою та документи на його виконання: видаткову накладну, Акт прийому-передачі продукції, накладну, банківську виписку, сертифікат відповідності, паспорт якості, прибутковий ордер (т.1, а.с.124-139); 4) Договір №1177/18/791 від 23.03.2017, укладений між ПрАТ "ЗАПОРІЖКОКС" (покупець) та ПАТ «КОНЦЕРН ГАЛНАФТОГАЗ» (постачальник) (згідно з п.1.1 якого постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити паливо-мастильні матеріали (дизельне паливо, бензини, керосин, мазут та інші) на умовах, передбачених Договором) з додатками та документи на його виконання: Акт прийому-передачі продукції, накладну, банківську виписку, сертифікат відповідності, прибутковий ордер (т.1, а.с.140-154); 5) Акцизні накладні (т.1, а.с.155-160, 193-201); 6) Накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, Акти списання (т.1, а.с.178-192).

В обґрунтування своєї позиції по справі відповідачем надано до суду Висновок науково-правової експертизи, виконаної на запит Офісу ВПП ДФС у відповідності із Законом України «Про наукову і науково-технічну експертизу» від 23.01.2019 за №126/10-е (т.2, а.с.26-29).

У п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України зазначено: «… Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної, у випадках, передбачених цим Кодексом; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення. … Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. …».

Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. (…) (п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України).

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати. Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження). У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Як зазначено у п.86.3 ст.86 Податкового кодексу України, акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів). (…).

Згідно з п.8 «Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків», затвердженого 28.12.2015 Наказом Міністерства фінансів України №1204, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за №124/28254 (надалі - «Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків»), при складанні податкового повідомлення-рішення йому присвоюється номер, який вноситься до реєстру, передбаченого пунктом 1 розділу IV цього Порядку, та складається з порядкового номера у межах підрозділу, який склав податкове повідомлення-рішення, - перші 7 цифр номера; номера підрозділу, який склав податкове повідомлення-рішення, - наступні 4 цифри номера; номера контролюючого органу - наступні 4 цифри номера (додатково для податкового повідомлення-рішення за формою "Ф").

Відповідно до п.5 розділу V «Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами», затвердженого 20.08.2015 Наказом Міністерства фінансів України №727, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за №1300/27745 (надалі - «Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами»), реєстрація актів (довідок) документальних перевірок здійснюється в єдиному журналі реєстрації актів (довідок) перевірок, який ведеться структурним підрозділом, до функцій якого належить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції контролюючого органу. При цьому в акті (довідці) документальної перевірки на першому аркуші у верхньому лівому куті зазначаються дата реєстрації акта (довідки) документальної перевірки та номер акта (довідки) документальної перевірки, який складається з порядкового номера з єдиного журналу реєстрації актів (довідок) перевірок, коду структурного підрозділу, відповідального за проведення перевірки, коду за ЄДРПОУ або реєстраційного (облікового) номера платника податків. (…).

Відповідачем не надано до суду Акт перевірки від 27.12.2018 за №122/28-10-47-06/00191224.

Що це за документ, суд не зміг дослідити.

Таким чином, відповідачем не спростовано викладене позивачем у позові та додані до нього документи та документально не обґрунтовано викладене відповідачем у відзиві на позов щодо оформлення Акту перевірки.

Відповідачем не подано до суду доказів надання позивачу для підпису Акту перевірки від 27.12.2018 за № /28-10-47-06/00191224, а отже й дотримання відповідачем приписів п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України.

Доказів надіслання позивачу податкового повідомлення-рішення від 30.01.2019 за № і розрахунку грошового зобов`язання до нього - відповідач до суду не надав.

Суд вважає обґрунтованим викладене позивачем у позові: «… З доданого до вказаного податкового повідомлення-рішення розрахунку штрафних санкцій також неможливо достеменно встановити сутність порушень, оскільки останній містить посилання на декларації, датовані 2017р. - від 24.05.2017 за № та від 08.11.2017 за №, тоді як перевірка стосувалася недостовірності даних в податковій декларації з податку на прибуток підприємств за три квартали 2018р. …».

Суд погоджується з позицією позивача викладеною у позові, що: податкове повідомлення-рішення від 30.01.2019 за №б/н не відповідає приписам п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України, п.8 «Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків»; Акт перевірки від 27.12.2018 за № /28-10-47-06/00191224 не відповідає приписам п.86.3 ст.86 Податкового кодексу України, п.5 розділу V «Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами».

У п.15 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України зазначено, що податок на прибуток, що підлягає сплаті до державного бюджету платниками податку за поточний податковий (звітний) період, зменшується на суму сплаченого за такий поточний податковий (звітний) період акцизного податку за зареєстрованими акцизними накладними на важкі дистиляти (газойль), що класифікуються у товарних підкатегоріях 2710 19 43 00, 2710 19 46 00, 2710 19 47 10 згідно з УКТ ЗЕД, якщо вони були використані для транспортних засобів, що класифікуються у товарних підкатегоріях 8602 10 00 00, 8704 10 10 10 згідно з УКТ ЗЕД. Якщо платник податку на прибуток у звітному періоді не отримав прибутку або сума податку на прибуток менша за суму акцизного податку, залишок суми такого податку, не врахований у зменшення податку на прибуток за поточний податковий (звітний) період, не зменшує податок на прибуток у наступних податкових (звітних) періодах.

Позивачем надано до суду Податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 3 квартали 2018 року з додатками (т.1, а.с.63-75), відповідно до якої позивач за підсумком трьох кварталів 2018 року отримав та задекларував прибуток.

За матеріалами справи, протягом трьох кварталів 2018 року позивач здійснив придбання дизельного палива (код згідно УКТ ЗЕД 2710 19 43 00) у постачальників: ПП «ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ» (), ТОВ «Параллель-М ЛТД» (), ТОВ «АЛЬЯНС ЕНЕРГО ТРЕЙД» (); ПАТ «КОНЦЕРН ГАЛНАФТОГАЗ» ().

На всі поставлені партії дизельного палива постачальниками були виписані первинні документи та видано акцизні накладні, зареєстровані в установленому законодавством порядку. Вартість отриманого дизельного палива була оплачена постачальникам, що підтверджується банківськими документами, наведеними в Акті перевірки від 27.12.2018 за № /28-10-47-06/00191224.

Позивачем сплачено постачальникам вартість дизельного палива (код згідно УКТ ЗЕД 2710 19 43 00), в ціну якого включено суму акцизного податку, та отримано від постачальників зареєстровані акцизні накладні. Позивач є кінцевим споживачем такого дизельного палива.

Частину дизельного палива, придбаного у вищезазначених постачальників позивач використав для транспортних засобів, які містяться на балансі позивача, що класифікують у товарній підкатегорії 8602 10 00 00 згідно УКТ ЗЕД, а саме для заправки тепловозів було використано 268471,6 л дизельного палива (код згідно УКТ ЗЕД 2710 19 43 00), при придбанні якого постачальникам було сплачено акцизний податок.

Наявність у позивача тепловозів було перевірено в ході перевірки, а інформація по тепловозам наведена в Акті перевірки від 27.12.2018 за № /28-10-47-06/00191224.

Відповідач документально наведене не спростував.

Звідси, суд погоджується з позицією позивача, що позивач в розумінні вимог Податкового кодексу України зареєстрований як платник акцизного податку, є платником податку на прибуток на загальних підставах, є споживачем дизельного палива (код згідно УКТ ЗЕД 2710 19 43 00), сплачує акцизний податок у складі ціни на придбане та спожите дизельне паливо та використовує його у транспортних засобах, що класифікують у товарній підкатегорії 8602 10 00 00 згідно УКТ ЗЕД, а відтак має право зменшити податок на прибуток, що підлягає сплаті до державного бюджету за відповідний податковий (звітний) період на суму акцизного податку, сплаченого в ціні товару за такий відповідний податковий (звітний) період.

Таким чином, на думку суду, дії позивача повністю узгоджуються з приписами п.15 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

При цьому, із змісту п.15 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України не вбачається, що норма даного пункту «поширюється тільки на суб`єктів господарювання, які фактично сплачують акцизний податок з реалізації пального до бюджету». У п.15 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України про це не зазначено.

Звідси, поширення норми п.15 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України тільки на суб`єктів господарювання, які фактично сплачують акцизний податок з реалізації пального до бюджету, є суб`єктивним необґрунтованим міркуванням відповідача.

Висновок науково-правової експертизи, виконаної на запит Офісу ВПП ДФС у відповідності із Законом України «Про наукову і науково-технічну експертизу» від 23.01.2019 за №126/10-е підготовлений старшим науковим співробітником відділу проблем цивільного, трудового і підприємницького права Інституту держави і права ім. В.М. Корецького Національної Академії наук України, кандидатом юридичних наук ОСОБА_1

Однак, з вказаного Висновку науково-правової експертизи, виконаної на запит Офісу ВПП ДФС у відповідності із Законом України «Про наукову і науково-технічну експертизу» від 23.01.2019 за №126/10-е не вбачається, що ОСОБА_1 є компетентною у сфері податкового права.

З наведеного вище, суд не приймає до уваги Висновок науково-правової експертизи, виконаної на запит Офісу ВПП ДФС у відповідності із Законом України «Про наукову і науково-технічну експертизу» від 23.01.2019 за №126/10-е.

Відпуск дизельного палива зі складу та списання дизельного палива по залізничному цеху у фінансово-господарській діяльності позивача за три квартали 2018 року цілком правомірно здійснювалося на підставі первинних документів - Накладних-вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів та Актів списання (списання ДП), які надавалися до перевірки та детально описані в Акті перевірки від 27.12.2018 за № /28-10-47-06/00191224.

Таким чином, в Акті перевірки від 27.12.2018 за № /28-10-47-06/00191224 відповідачем безпідставно зазначено про те, що до перевірки не було надано будь-які первинні документи з обліку використання дизельного палива по кожному тепловозу окремо за добу, місяць, квартал із зазначенням обсягів виконаної роботи (кілометражу, потужності, часу, інше), при здійсненні якої було використано встановлену нормативами кількість дизельного палива.

Діючими нормами права не встановлено вимог щодо складання первинних документів з використання дизельного палива окремо по кожному тепловозу, окремо за добу, місяць, квартал із зазначенням в первинних документах даних по кілометражу, потужності та часу.

Відповідач протилежного не довів.

Суд погоджується з позицією позивача щодо належного ним оформлення податкової звітності.

Судом вивчено приписи пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.«а» пп.138.8.5 п.138.8 ст.138 розділу ІІІ Податкового кодексу України у редакції, що діяла до 01.01.2015 (п.19 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України), п.15 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (які були чинними у податкові періоди, оподаткування яких становить предмет спору у справі).

Враховуючи наведене вище, не знаходять своє підтвердження порушення позивачем вимог пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.«а» пп.138.8.5 п.138.8 ст.138 розділу ІІІ Податкового кодексу України у редакції, що діяла до 01.01.2015 (п.19 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України), п.15 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, за періоди, зазначені в Акті перевірки від 27.12.2018 за № /28-10-47-06/00191224.

За відсутності порушень податкового законодавства відсутніми є і підстави до вжиття заходів, передбачених п.54.3 ст.54, п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України.

Звідси, нарахування податкових зобов`язань, застосування відповідачем штрафних (фінансових) санкцій до позивача є необґрунтованим.

Як зазначено у ч.6 ст.19 Господарського кодексу України, органи державної влади і посадові особи зобов`язані здійснювати інспектування та перевірки діяльності суб`єктів господарювання неупереджено, об`єктивно і оперативно, дотримуючись вимог законодавства, поважаючи права і законні інтереси суб`єктів господарювання.

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення №б/н прийняте 30.01.2019 відповідачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірним і підлягає скасуванню.

З метою захисту прав позивача, суд, керуючись ч.2 ст.9, ч.2 ст.245 КАС України, вважає за можливе визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.01.2019 за №б/н та за №.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суб`єктом владних повноважень у справі було ГУ ДФС у Запорізькій області, то з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати, документально підтверджені у сумі 18992 грн. 90 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м.Київ, вул.Дегтярівська, буд.11-Г; ) від 30.01.2019 за №б/н та за №, яким ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ "ЗАПОРІЖКОКС" (69600, м.Запоріжжя, вул.Діагональна, буд.4; ) збільшено грошове зобов`язання по податку на прибуток на суму 1266192 грн. 50 коп., з яких: за податковим зобов`язанням - 1012954 грн. 00 коп.; за штрафними (фінансовими) санкціями - 253238 грн. 50 коп.

Стягнути на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЗАПОРІЖКОКС" (69600, м.Запоріжжя, вул.Діагональна, буд.4; ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м.Київ, вул.Дегтярівська, буд.11-Г; ) судовий збір в сумі 18992 грн. 90 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повний текст судового рішення складено 08.07.2019.

Суддя О.О. Прасов