Справа № 808/1281/18
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ВСТАНОВЛЕННЯ СУДОВОГО КОНТРОЛЮ

01 липня 2019 рокуСправа № 808/1281/18 м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (71118, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Консульська, буд. 23-Л)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.06.2018 по справі №808/1281/18 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2016. Зобов`язано Бердянське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2016 та виплатити виниклу заборгованість.

Не погодившись з вказаним рішенням, Бердянське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області оскаржило його до Третього апеляційного адміністративного суду, ухвалою якого від 12.10.2018 апеляційну скаргу повернуто апелянту.

20.11.2018 позивачу направлено виконавчий лист.

Разом з тим, 21.06.2019 від позивача надійшла заява, в якій він просить суд встановити судовий контроль за виконанням судового рішення у справі №808/1281/18.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що рішення суду в повному обсязі не виконано; боржником нараховано пенсію, проте виплату здійснено лише за січень 2019 року.

Проаналізувавши зміст вказаної заяви, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вказані норми кореспондуються з положенням пункту 1 частини 6 статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким у резолютивній частині рішення суду може бути визначений порядок та встановлений судом строк виконання рішення.

Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд може під час прийняття рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.

Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за не виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може лише під час прийняття рішення у справі.

Крім того, вказаними нормами Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення та за наявності відповідних на те підстав, в той час як заявником не надано жодного доказу на обґрунтування своєї заяви. При цьому, захист прав позивача внаслідок рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду передбачено положеннями ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі №826/18826/14.

Крім того, суд враховує те, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Так, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

З урахуванням викладеного в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі №808/1281/18.

Керуючись статтями 72, 73, 77, 243, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.06.2018 по справі №808/1281/18 відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П. Бойченко