Справа № 431/2895/19
Суддя: Воронкін О. А.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 431/2895/19
Провадження № 2-а/431/35/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року Суддя Старобільського районного суду Луганської області Воронкін О.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщені Старобільського районного суду Луганської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 4 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківський області сержанта поліції Сініцина Сергія Анатолійовича про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського 4 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківський області сержанта поліції Сініцина С.А. про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, в якому просив суд постанову серії ЕАВ № 1131245 від 07 травня 2019 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 07.05.2019 року о 12 годині 21 хвилині він рухався в напрямку м. Харків по автодорозі сполученням м. Київ - м. Харків, керував автомобілем марки SKODA KODIAQ державний номер НОМЕР_1 , зі швидкістю 50 км/час, де автодорога має спуск та декілька полос руху в одному напрямку. У той же час, по автодорозі рухались інші, не встановлені автомобілі з різною швидкістю, як в попутному так і в зустрічному напрямку. На даній ділянці автодороги, був відсутній знак 5.45 ПДР (населений пункт), та не було встановлено будь-яких знаків, які б інформували учасників дорожнього руху, що ведеться не в автоматичному режимі фото або відео фіксація учасників дорожнього руху. На узбіччі стояв службовий автомобіль, біля якого знаходилися три працівники поліції, в одного із якого в руках знаходився пристрій, як потім йому стало відомо - «Трукам». Один із співробітників поліції, здійснив зупинку його автомобіля та повідомив, що ним перевищено швидкість. Після, став ніби то роз`яснювати його права, та повідомив, що при розгляді адміністративної справи, він має право на юридичну допомогу - захисника. Він повідомив відповідача, що бажає скористуватися цим правом та при розгляді справи щоб був присутній захисник. Відповідач повідомив, що таке право має, але сам повинен забезпечити його присутність. Скористатися цим правом не зміг, оскільки зупинка була здійснена в 12 годин 21 хвилин, а винесена постанова о 12 годин 26 хвилин, у зв`язку з чим вважав, що було грубо порушено його право на захист.07.05.2019 відповідачем стосовно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України за порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху. Вважав постанову не законною та не обґрунтованою та такою, що не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому просив суд скасувати її.

Позивач до суду не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Відповідач до суду не з`явився, надав письмовий відзив вважав, що позивача законно та обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим просив у задоволенні позову відмовити.

Згідно положень ч.4 ст.229 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, приходить до висновків, що позовні вимоги підлягають задоволення з наступних підстав.

Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Старобільським РВУМВС України в Луганській області прізвище позивача є ОСОБА_2 (а.с.10).

Поліцейським 4 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківський області сержантом поліції Сініциним С.А. було встановлено, що водій автомобіля марки SKODA KODIAQ державний номер НОМЕР_3 .05.2019 року о 12-21 годині,на 423 км, в населеному пункті Гонтів Яр рухався зі швидкістю 83 км/г, чим перевищив допустиму швидкість на 33 км/г, чим порушив п.12.4 ПДД України.

За вчинення вказаного правопорушення у справі про адміністративне правопорушення було винесено постанову ЕАВ №1131245 від 07 травня 2019 року та ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУоАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. (а.с.9)

Згідно п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно п.12.9 ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в п.п.12.4- 12.7...

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності...

Згідно ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні.

Вимірювання швидкості руху автомобіля, яким керував позивач відповідачем було здійснено приладом із функцією фото- та відео фіксації, не у автоматичному, а у ручному режимі.

Згідно положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України» (Національна поліція, на підставі ст. 1 зазначеного Закону, є центральним органом виконавчої влади, а відтак, на неї розповсюджується вказане конституційне положення),

Відповідач, будучи поліцейським, не мав права використовувати прилад із функціями фото- та відео фіксації не у автоматичному режимі.

Постанову винесено «на місці вчинення правопорушення» (просто на дорозі) та відразу після того, як правопорушення, ніби-то, було вчинено.

За таких умов Позивач не мав часу та, відповідно, фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КпАП України, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, тощо.

Конституційний Суд України у Рішенні № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення вирішив: «1. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.»

При цьому у мотивувальній частині Рішення Конституційний Суд спеціально зауважив: «Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Таким чином, той факт, що винесення постанови безпосередньо на місці вчинення правопорушення (на дорозі), а не за місцезнаходженням відповідного органу, та без надання часу на реалізацію відповідних прав, є порушенням права особи, яка притягається до відповідальності, - прямо визнаний Конституційним Судом України, рішення якого є обов`язковим до виконання на усій території України. Цей висновок не може бути скасовано.

У відповідності до ч.1 ст. 2772 КпАП України повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Винятків з цього правила для справ, які розглядаються «за місцем порушення», не передбачено, тобто, зазначена норма стосується усіх справ про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, не дотримано було права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Конституційний Суд України у Рішенні N 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року у пунктах 4, 4.1, 4.2 мотивувальної частини Рішення вказав на розповсюдження ряду презумпції та правових гарантій на усі види юридичної відповідальності, у тому числі й на адміністративну відповідальність. Зокрема прямо вказав у цьому переліку (у п.4 мотивувальної частини Рішення): «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62) [Конституції України]».

Обвинувачення, не підтверджене належними та допустимим доказами взагалі, має бути визнано таким, що ґрунтується на припущеннях.

Окрім того, у відповідності до ст. 280 КпАП України: «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність…»

В постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1131245 від 07.05.2019 відомості про особу щодо якої розглядається справа - зазначені анкетні дані «правопорушника» ОСОБА_1 , а згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 виданого Старобільським РВ УМВС України в Луганській області від 29 квітня 1999 року та в картці платника податків анкетні дані Позивача зазначені, як ОСОБА_1 , тобто фактично до відповідальності було притягнуто іншу особу.

Суд зазначає, що відповідачем суду доказів правомірності складання оскаржуваної постанови надано не було. Правомірність своїх дій та правомірність прийняття оскаржуваної постанови не доведено.

Враховуючи наведене, положення п.3 ч.3 ст.286 КАС України, суд вважає необхідним скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, а тому позов задовольняє.

Згідно із ч. 4 ст. 288 КУпАП, ОСОБА_1 , як особа, що оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.122, 251, 280, ч.4 ст.288 КУпАП, ст.ст. 2, 72-77, 90, 192, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до поліцейського 4 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківський області сержанта поліції Сініцина Сергія Анатолійовича про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову поліцейського 4 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківський області сержанта поліції Сініцина Сергія Анатолійовича серії ЕАВ № 1131245 від 07 травня 2019 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України - скасувати, справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. А. Воронкін