Справа № 1.380.2019.002299
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2019-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.002299
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Коморний О.І.,

секретар судового засідання Бабич Ю.Б.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Коржевич У.Ф.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради.

Обставини справи.

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою у якій міститься вимога визнати протиправним рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 204 від 1 березня 2019 р. Про погодження детального плану території, обмеженої АДРЕСА_1 Технічною, АДРЕСА_2 вул. Бібліотечною та скасувати рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 204 від 1 березня 2019 р. з зазначеного питання.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач проживає та є співвласницею будинку АДРЕСА_3 та земельної ділянки площею 0, 0675 га, що призначена для обслуговування будинку. Відповідно до пояснювальної записки та графічних матеріалів ДПТ цим планом на земельній ділянці площею 0, 2362 га, яка передана в оренду Облспоживспілці на підставі договору оренди від 14.09.2007 p., передбачено будівництво нового житлового (готельного) будинку та громадського будинку. На плані позначено цифрами відповідно 1 та 2. Зазначає, що її земельна ділянка межує по лінії А -Г межує з земельною ділянко, що надана в оренду Облспоживспілці, і де за ДПТ передбачено будівництво по лінії цієї межі її земельної ділянки та по стіні її будинку. Вказує, що забудова на межі буде порушувати її право власника на земельну ділянку, бо зрозуміло, позивач не зможе нею користуватися не тільки в тих межах, як це передбачено планом земельної ділянки, але й взагалі по стороні Б ОСОБА_3 , тому що будівля мусить мати певну територію для її обслуговування. А забудова по межі земельної ділянки означатиме, що позивач буде позбавлений можливості користуватися землею, як мінімум на віддалі 3-5 м. від будівлі. Тобто порушуватиметься її право власності в частині користування власністю. Вважає, що забудова впритул до її будинку до того ж містить небезпеку його пошкодження і руйнування, бо це також перешкоджатиме його утримувати в належному стані, оскільки у позивача не буде можливості доступу до однієї з зовнішніх стін будинку. Вважає, що рішення прийняте з порушенням земельного законодавство, а саме без врахування статусу цієї землі як землі історико-культурного призначення, з порушенням законодавства про охорону культурної спадщини, з порушенням норм містобудування, з порушенням ст. 4 Закону України Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах.

Ухвалою від 28.05.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачем 12.06.2019 року подано відзив на позовну заяву у якому відповідач проти позовних вимог заперечує повністю. Позиція відповідача зводиться до того, що посилання позивача на порушення його прав є безпідставними, оскільки зазначене рішення не стосуються його безпосередньо. Відповідач вказує, що рішенням виконавчого комітету від 1.03.2019р. № 204 Про погодження детального плану території, обмеженої АДРЕСА_4 . Технічною, вул. Каменярів, вул. АДРЕСА_2 . Дорошенка, вул. Бібліотечною лише погоджено детальний план території, обмеженої вул. Технічною, вул АДРЕСА_3 , вул. П. Дорошенка, вул. Бібліотечною, у складі з розробленою планувальною структурою забудови території, планом червоних ліній вулично-дорожньої мережі, схемою функціонального зонування території (планом зонування території) з визначенням містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок, пропозиціями з інженерного забезпечення та захисту території, заходами щодо дотримання санітарно-гігієнічних, протипожежних нормативів, вимог з ліквідації аварійних ситуацій та реалізації детального плану території. Зазначає, що з 08 травня 2018 року по 29 травня 2018 року тривало громадське слухання щодо врахування громадських інтересів під час розроблення детального плану території, обмеженої АДРЕСА_4 . Технічною, вул. Каменярів, вул. П. Дорошенка, вул. Бібліотечна у м. Львові. Замовником даної містобудівної документації є управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради, розробником ДП ДІПМ Містопроект. Оголошення щодо проведення громадського слухання розміщено на сайті Львівської міської ради у рубриці Громадські слухання та опубліковано у газеті Високий замок від 08.05.2018 року. З відповідною проектною документацією можна було ознайомитись на сайті Львівської міської ради та у відділі громадського партнерства управління Секретаріат ради Львівської міської ради. У подальшому 16 травня 2018 року відбулась зустріч з головним архітектором проекту щодо вищезгаданої документації за адресою: м. Львів, пл. Ринок. За результатами проведення громадського слухання щодо врахування громадських інтересів під час розроблення детального плану території, обмеженої АДРЕСА_1 Технічною, вул АДРЕСА_3 , вул. П. Дорошенка, вул. Бібліотечна у м. Львові надійшло 7 звернень. Також, під час презентації ДПТ чітко вказано, що пропонується доповнити існуючу планувальну структуру новим будинком громадського призначення з адміністративно-офісним приміщенням. В південній частині ділянки планується будівництво невеликого готелю або апарт-готелю. Відповідач зазначає, що земельна ділянка, на якій пропонується забудова знаходиться в користуванні Облспоживспілки на підставі ухвали від 26.10.2017р. № 2551 Про продовження Львівській обласній спілці споживчих товариств (Облспоживспілки) терміну оренди земельної ділянки на вул. Технічній, 1 та укладеного договору оренди землі від 23 листопада 2017 року. Цільове призначення ділянки для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови. Відповідно даний проект ДПТ не передбачає відведення даної ділянки чи зміну її цільового призначення, бо ділянка на даний момент є відведена в оренду і її цільове призначення не потребує змін, бо відповідає намірам користувача земельної ділянки. При проектуванні території передбачено комплексний благоустрій території, зокрема: благоустрій прибудинкових територій, влаштування дитячих майданчиків, зелених зон, пішохідних просторів. Відповідач вважає, що розроблення детального плану території, обмеженої АДРЕСА_1 Технічною, вул. Каменярів, вул. П АДРЕСА_5 Дорошенка, вул. Бібліотечна у м. Львові, здійснено з дотримання усіх норм чинного законодавства.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених у позовній заяві та запереченні на відзив, просять позов задовольнити.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив повністю з підстав наведених у відзиві та додаткових поясненнях, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд заслухав вступне слово представників сторін, дослідив подані сторонами докази та

встановив:

Виконавчим комітетом Львівської міської ради 13.10.2017 року прийнято рішення №924 Про розроблення детального плану території, обмеженої АДРЕСА_1 Технічною АДРЕСА_6 АДРЕСА_2 . Бібліотечною (а.с.102-103).

Відповідно до вказаного рішення виконавчий комітет розглянувши звернення Львівської обласної спілки споживчих товариств (Облспоживспілка) від 21.07.2017 вих. № 62/01-30 (зареєстроване у Львівській міській раді 06.09.2017 за № 2-23141-2401), керуючись ст. ст. 8, 19, п. 3 ст. 10 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, ст. 31 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2011 № 555 Про затвердження Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, вирішив:

1. Дозволити розроблення детального плану території, обмеженої вул АДРЕСА_5 Технічною, АДРЕСА_3 , вул. АДРЕСА_2 . Дорошенка, вул. Бібліотечною, відповідно до державних будівельних та інших норм, стандартів і правил, генерального плану м. Львова та положень затвердженої містобудівної документації (схема додається).

2. Визначити:

2.1. Замовником розроблення детального плану території управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування з залученням фінансових джерел організацій, зацікавлених у розробленні містобудівної документації.

2.2. Відповідальним за розроблення та фінансування детального плану території Львівську обласну спілку споживчих товариств (Облспоживспілка).

3. Львівській обласній спілці споживчих товариств (Облспоживспілка):

3.1. На конкурсній основі визначити ліцензовану проектну організацію розробника детального плану території з укладенням відповідного договору.

3.2. Скласти з розробником детального плану території завдання на його розроблення.

3.3. Забезпечити розроблення містобудівної документації:

3.3.1. Відповідно до вимог ДБН Б.1.1-14:2012 Склад та зміст детального плану території.

3.3.2. Разом з розробленням планувальної структури забудови території, плану червоних ліній вулично-дорожньої мережі; з визначенням містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок у комплексі з оточуючою забудовою на суміжних територіях; з пропозиціями з інженерного забезпечення та захисту території; з необхідними заходами щодо дотримання природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних нормативів та вимог з ліквідації аварійних ситуацій.

3.3.3. З врахуванням інтересів власників нерухомості та дійсних землекористувачів у межах визначеної території.

3.3.4. З додатком на електронному носії, виконаним ліцензованою геодезичною організацією у цифровому вигляді (формату ДіЕмЕф) з прив`язкою до місцевої системи координат контурів проектованих об`єктів, вулиць, проїздів та роздруківкою їх координат.

3.4. Сприяти в організації проведення громадських слухань містобудівної документації відповідно до вимог ст. 21 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності.

4. Управлінню архітектури та урбаністики департаменту містобудування:

4.1. Надати визначеному у встановленому порядку розробнику містобудівної документації вихідні дані на розроблення детального плану території.

4.2. Погодити детальний план території з:

4.2.1. Державним підприємством Державний інститут проектування міст Містопроект (у разі зміни цільового призначення земельної ділянки та уточнення рішень затвердженого генерального плану м. Львова).

4.2.2. Управлінням охорони історичного середовища.

4.3. Після розроблення детального плану для врахування громадських інтересів звернутись з заявою до управління Секретаріат ради про проведення громадських слухань.

Відповідальний: начальник управління

5. Управлінню Секретаріат ради забезпечити у встановленому порядку проведення громадських слухань містобудівної документації з врахуванням пп. 3, 4, 5 п. 3 ст. 21 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності.

6. Управлінню архітектури та урбаністики департаменту містобудування:

6.1 Подати виконавчому комітету на погодження детальний план території, обмеженої АДРЕСА_1 Технічною, вул. Каменярів, вул. П. Дорошенка, вул. Бібліотечною, з врахуванням здійснених погоджень та результатів громадського обговорення.

6.2. Після погодження виконавчим комітетом подати міській раді на затвердження детальний план території, обмеженої вул. Технічною, вул АДРЕСА_5 Каменярів, вул. П. Дорошенка, вул. Бібліотечною, з врахуванням здійснених погоджень та результатів громадського обговорення.

7. Контроль за виконанням рішення покласти на директора департаменту містобудування.

У відповідності із вказаним рішенням державним інститутом проектування міст Містопроект розроблено детальний план території обмеженої вул. Технічною, АДРЕСА_3 вул АДРЕСА_2 Дорошенка, вул. Бібліотечною у м. Львові (а.с.12-29).

Також у відповідності із вказаним рішенням з 08 травня по 29 травня 2018 року тривало громадське слухання щодо врахування громадських інтересів під час розроблення детального плану території обмеженої АДРЕСА_1 Технічною, вул АДРЕСА_2 , АДРЕСА_7 м. Львові.

Матеріали розгляду пропозицій, поданих в рамках громадського слухання щодо врахування громадських інтересів під час розроблення детального плану території обмеженої АДРЕСА_1 Технічною, вул АДРЕСА_3 . АДРЕСА_2 , вул. Бібліотечною у м. Львові затверджені начальником управління Секретаріат ради Львівської міської ради 03.08.2018 року (а.с.108-121).

Рішенням №204 від 01.03.2019 року Про погодження детального плану території, обмеженої вул. Технічною, вул. Каменярів, вул. П АДРЕСА_5 Дорошенка, вул. Бібліотечною виконавчий комітет Львівської міської ради керуючись ст. ст. 8, 19, п. 3 ст. 10 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, ст. 31 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2011 № 555 Про затвердження Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, враховуючи матеріали розгляду пропозицій, поданих в рамках громадського слухання щодо врахування громадських інтересів під час розроблення детального плану території, обмеженої АДРЕСА_1 Технічною, вул АДРЕСА_3 , вул. П АДРЕСА_5 Дорошенка, вул. Бібліотечною у м. Львові, протокол засідання № 13 архітектурно-містобудівної ради управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради від 08.08.2018, вирішив:

1. Погодити детальний план території, обмеженої АДРЕСА_4 . Технічною, вул. АДРЕСА_3 , вул. П. Дорошенка, вул. Бібліотечною, у складі з розробленою планувальною структурою забудови території, планом червоних ліній вулично-дорожньої мережі, схемою функціонального зонування території (планом зонування території) з визначенням містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок, пропозиціями з інженерного забезпечення та захисту території, заходами щодо дотримання санітарно-гігієнічних, протипожежних нормативів, вимог з ліквідації аварійних ситуацій та реалізації детального плану території.

2. Управлінню архітектури та урбаністики департаменту містобудування подати міській раді на затвердження детальний план території, обмеженої вул. Технічною, вул. Каменярів, вул. П. Дорошенка, вул. Бібліотечною (а.с.11).

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає, згідно преамбули, Закон України Про місцеве самоврядування від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пп. 6 п. а частини 1 ст. 31 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України Про регулювання містобудівної діяльності, який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно з ч. 8 ст. 19 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою.

Згідно з Розділом II Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, затвердженого Ухвалою Львівської міської ради №777 від 14.07.2016р. (https://www8.city-adm.lviv.ua/inteam/uhvaly.nsf/a19074bb3a9b23eac2256ac40046fcb4/8ba9abc94a42d1b1c97e32?OpenDocument) та Положення про виконавчий комітет Львівської міської ради, затвердженого Ухвалою № 1478 від 09.02.2017 p. (https://www8.city-adm.lviv.ua/inteam/uhvaly.nsf/(SearchForWeb)/07CC1C5F20A8C0B5C22580CE003188EA?OpenDocument) до повноважень виконавчого комітету Львівської міської ради належить надання дозволу на розроблення та затвердження детальних планів територій, внесення змін до детальних планів територій у встановленому законодавством порядку, попередній розгляд планів зонування територій.

Згідно із частиною першою статті 16 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Положенням статті 1 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності визначено, що детальний план території містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток частини території.

Відповідно до ст. 19 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

Отже, метою розроблення детального плану території є визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

Детальні плани території розробляються у відповідності до: Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, ДБН Б.1.1-14:2012. Склад та зміст детального плану території.

В межах населеного пункту детальний план визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Рішення про розроблення детального плану певної території одночасно є рішенням про комплексну забудову цієї території.

Судом встановлено, що в даному випадку детальний план території розробляється на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 13.10.2017 року №924 Про розроблення детального плану території, обмеженої АДРЕСА_1 Технічною АДРЕСА_6 АДРЕСА_3 П АДРЕСА_2 вул. Бібліотечною (а.с.102-103), яке є чинним, в судовому порядку не оскаржене, доказів протилежного сторонами не надано.

Положенням статті 21 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності визначено процедуру проведення громадських слухань, зокрема:

- оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування.

- пропозиції громадськості мають бути обґрунтовані в межах відповідних законодавчих та нормативно-правових актів, державних будівельних норм, стандартів і правил та надаватися у строки, визначені для проведення процедури громадських слухань.

Пропозиції, надані після встановленого строку, не розглядаються (ч.4,5 статті 21 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності

Проведення громадських слухань у м. Львові регулюється Положенням про порядок проведення громадських слухань у м. Львові, яке є додатком до Статуту територіальної громади міста Львова (https://www8.city-adm.lviv.ua/inteam/uhvaly.nsf/(SearchForWeb)/79BC163468782E76C22581F60034FF08?OpenDocument)

Проведення громадських слухань, предметом обговорення яких є детальні плани територій, плани зонувань, генеральний план, або ж внесення змін до них відбувається відповідно до Закону України Про регулювання містобудівної діяльності.

Відповідно до Положення про порядок проведення громадських слухань у м. Львові, що є додатком до Статуту територіальної громади м. Львова, затвердженого Ухвалою Львівської міської ради № 2667 від 07.12.2017 (https://www8.city-adm.lviv.ua/inteam/uhvaly.nsf/(SearchForWeb)/79BC163468782E76C22581F60034FF08?OpenDocument) :

5.6.1. Громадське слухання проектів генерального плану міста, детальних планів забудови та зонування територій здійснюються у відповідності та у спосіб визначений Законом України Про регулювання містобудівної діяльності та постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 № 555 Про затвердження Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні. Громадське слухання з питань містобудування проводиться у форматі збору пропозицій впродовж визначеного терміну та публічних представлень проектів містобудівної документації. Термін, протягом якого проводиться збір пропозицій, не може бути меншим, ніж 14 днів.

5.6.2. У рамках громадських слухань проектів містобудівної документації обов`язково проводиться не менше одного разу публічне представлення містобудівної документації з метою інформування жителів та інших зацікавлених сторін. Голосування та прийняття рішень на публічному представленні не передбачено.

5.6.3. Взяти участь у громадських слуханнях містобудівної документації можна через подачу пропозицій. Пропозиції мають бути обґрунтовані у межах відповідних законодавчих та нормативно-правових актів, будівельних норм, державних стандартів і правил та надаватися у строки, визначені для проведення процедури громадських слухань.

5.6.4. Пропозиції до проектів містобудівної документації на місцевому рівні мають право надавати:

5.6.4.1. Повнолітні дієздатні фізичні особи, які проживають на території, щодо якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні.

5.6.4.2. Юридичні особи, об`єкти нерухомого майна яких розташовані на території, для якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні.

5.6.4.3. Власники та користувачі земельних ділянок, розташованих на території, щодо якої розробляється містобудівна документація, та на суміжній з нею.

5.6.4.4. Представники органів самоорганізації населення, діяльність яких поширюється на відповідну територію.

5.6.4.5. Народні депутати України, депутати відповідних місцевих рад.

5.6.5. Пропозиції громадськості підлягають реєстрації органом місцевого самоврядування та розглядаються розробником і замовником проектів містобудівної документації у місячний строк. За результатами розгляду пропозицій заявнику надається відповідь про їх врахування або обґрунтована відмова.

Отже, згідно діючого законодавства громадські слухання містобудівної документації проводяться під час її розроблення.

Судом встановлено, що відповідачем у відповідності до норм діючого законодавства організовано та проведено громадські слухання під час розроблення детального плану території обмеженої АДРЕСА_1 Технічною, АДРЕСА_3 , АДРЕСА_7 . Матеріали розгляду пропозицій, поданих в рамках громадського слухання щодо врахування громадських інтересів під час розроблення детального плану території обмеженої АДРЕСА_1 Технічною, вул АДРЕСА_3 . АДРЕСА_2 , вул. Бібліотечною у м. Львові затверджені начальником управління Секретаріат ради Львівської міської ради 03.08.2018 року (а.с.108-121).

Позивач під час громадських слухань скористався своїм правом подати пропозиції, зауваження чи заперечення під час розроблення детального плану території в районі вул. Щирецької у м. Львові, і такі під час громадських слухань розглянуті з наданням відповідей (а.с.110-112).

Судом встановлено, що земельна ділянка, на якій пропонується забудова знаходиться в користуванні Облспоживспілки на підставі ухвали від 26.10.2017р. № 2551 Про продовження Львівській обласній спілці споживчих товариств (Облспоживспілки) терміну оренди земельної ділянки на вул. Технічній, 1 та укладеного договору оренди землі від 23 листопада 2017 року з містобудівельними обмеженнями (а.с.122-134). Цільове призначення ділянки для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови.

Отже даний проект ДПТ не передбачає відведення даної ділянки чи зміну її цільового призначення, оскільки ділянка на даний момент є відведена в оренду і її цільове призначення не потребує змін та відповідає намірам користувача земельної ділянки.

Доказів оскарження ухвали від 26.10.2017р. № 2551 Про продовження Львівській обласній спілці споживчих товариств (Облспоживспілки) терміну оренди земельної ділянки на вул. Технічній, 1 чи укладеного договору оренди землі від 23 листопада 2017 року, чи містобудівельних обмежень, матеріали справи не містять, як і не містять метеріали справи доказів порушень при оформленні Облспоживспілці (діючих на час розробки ДПТ) дозвільних документів вимог земельного законодавство, а саме без врахування статусу цієї землі як землі історико-культурного призначення, з порушенням законодавства про охорону культурної спадщини, з порушенням норм містобудування, з порушенням ст. 4 Закону України Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах.

Відповідно до п. 9.ч.1 ст. 1 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності план зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Судом встановлено і не заперечується відповідачем, що стосовно території де розробляється детальний план території обмеженої вул. Технічною, вул. Каменярів, вул. П. Дорошенка, вул. Бібліотечною у м. Львові відсутній план зонування території (зонінг).

Підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації відноситься відповідно до пп. 6 п. а частини 1 ст. 31 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить

Згідно з ч. 8 ст. 19 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності детальний план території у межах населеного пункту розглядається і затверджується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради протягом 30 днів з дня його подання, а за відсутності затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території - відповідною сільською, селищною, міською радою.

Оскільки судом встановлено відсутність затвердженого в установленому цим Законом порядку плану зонування території обмеженої вул АДРЕСА_5 Технічною, вул АДРЕСА_3 П АДРЕСА_2 вул. Бібліотечною у м. Львові, то згідно з ч. 8 ст. 19 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності детальний план території обмеженої вул. Технічною, вул АДРЕСА_5 Каменярів, вул. П. Дорошенка, вул. Бібліотечною у м. Львові розглядається і затверджується Львівською міською радою.

Конституцією України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (ч. 1 ст. 144).

На основі цього положення Конституції України в Законі України Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що у формі рішень приймаються нормативні та інші акти.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти (Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009).

Актами нормативно-правового характеру є локальні документи, які встановлюють, змінюють чи скасовують обов`язкові для виконання на певній території правила поведінки. Такі акти не стосуються якогось одного суб`єкта правовідносин і розраховані на багаторазове застосування.

Ненормативними актами є індивідуально-правові акти, які є юридичними фактами, на підставі яких у фізичних осіб та юридичних осіб приватного права виникають, змінюються або припиняються конкретні права та обов`язки. Такі акти стосуються конкретних суб`єктів правовідносин (фізичних осіб та/чи юридичних осіб приватного права) і розраховані на одноразове застосування.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що оскільки виконавчий комітет Львівської міської ради у даних спірних правовідносинах не наділений законом повноваженнями затверджувати детальний план території через відсутність плану зонування,

оскаржуване рішення №204 від 01.03.2019 року Про погодження детального плану території, обмеженої АДРЕСА_1 Технічною, вул. Каменярів, вул. П. Дорошенка, вул. Бібліотечною

не є актом нормативно-правового характеру, а є індивідуально-правовим актом прийнятим згідно п.6 рішення виконавчого комітету Львівської міської ради 13.10.2017 року №924 Про розроблення детального плану території, обмеженої АДРЕСА_1 Технічною, АДРЕСА_2 Бібліотечною та стосується Управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради і є лише одним із етапів розроблення детального плану території.

Предметом доказування відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. ч. 2, 6 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Як розтлумачено Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 248-2 Цивільного процесуального кодексу України (справа щодо права на оскарження в суді неправомірних дій посадової особи) від 25 листопада 1997 року N 6-зп, "Частину другу статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді".

При цьому, як зазначив Конституційний Суд України у Рішенні від 14 грудня 2011 року N 19-рп/2011 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 55 Конституції України, ч. 2 ст. 2, п. 2 ч. 3 ст. 17 КАС України, ч. 3 ст. 110, ч. 2 ст. 236 Кримінально-процесуального кодексу України та конституційним поданням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо офіційного тлумачення положень ст. ст. 97, 110, 234, 236 Кримінально-процесуального кодексу України, ст. ст. 3, 4, 17 КАС України в аспекті ст. 55 Конституції України (справа про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини), права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 01 грудня 2004 року N 18-рп/2004, дано визначення поняттю "охоронюваний законом інтерес", а саме, у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "право" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Системний аналіз, який провів Конституційний Суд України, свідчить, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

Тобто, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване ст. 55 Конституції України та конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Вище викладені норми не дозволяють скаржитися щодо певних обставин абстрактно тільки тому, що заявники вважають, що начебто певні обставини впливають на їх правове становище. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 15 грудня 2015 року у справі N 800/206/15 та Вищий адміністративний суд України у постанові від 21 січня 2016 року у справі N К/800/38720/15.

Поряд з цим, предметом захисту в адміністративному судочинстві є саме порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, їхніх посадових чи службових осіб права та інтереси осіб, тобто суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 26 березня 2013 року у справі N 21-438а12.

Крім того, як зазначено Верховним Судом України у постанові від 10 квітня 2012 року у справі N 21-1115во10, із аналізу положень ч. 1 ст. 2 та ст. 17 КАС України суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені ним рішенням.

Тобто, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, та це право, свобода або інтерес порушені відповідачем. При цьому, обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

З наведеного слідує, що суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.

Відповідно до позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 24.01.2017 № 21-3309а16, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

На переконання суду, у даній справі оскаржуване рішення жодним чином не порушує прав позивача, оскільки таке є одним із етапів розроблення детального плану території і не стосується індивідуально виражених прав чи інтересів позивача, на підставі такого рішення не видаються містобудівні умови та обмеження чи дозволи на будівництво тощо.

Водночас доводи позивача про розроблення детального плану території у невідповідності з вимогами земельного законодавство, законодавства про охорону культурної спадщини та нормам містобудування можуть вирішуватися Львівською міською радою при затвердженні детального плану території.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, перевірив дії та рішення відповідача чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що відповідні положення відповідачем дотримані, відтак позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257- 262 КАС України, суд

у х в а л и в :

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради - відмовити повністю.

2. Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 10.07.2019р.

Суддя Коморний О.І.