Справа № 826/9355/18
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9355/18 Суддя (судді) першої інстанції: Аблов Є.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Федотова І.В., Кучми А.Ю.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 лютого 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві в якому просв:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо нездійснення перерахунку позивачу за вислугу років з урахуванням при її обчисленні грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, індексації грошового забезпечення, щомісячної додаткової грошової винагороди, та одноразових премій згідно з наказом Дисциплінарного статуту Збройних Сил України;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум), призначеної позивачу пенсії за вислугу років з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, грошової допомоги для оздоровлення в розмірі 25 272, 72 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань - 21 668, 22 грн., щомісячної додаткової грошової винагороди - 17 788, 62 грн., одноразових премій за наказами згідно Дисциплінарного статуту ЗСУ - 18 305, 34 грн. та індексації грошового забезпечення - 7 722, 25 грн., зазначених у наданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України копіях особистих карток грошового забезпечення позивача за 2015, 2016, 2017 роки, з дати виникнення права на перерахунок, тобто з 20 квітня 2017 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 лютого 2019 року взадоволенні адміністративного позову відмовлено.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи містять лише докази звернення позивача до відповідача з заявою про перерахунок пенсії та не містять відповіді на вказане звернення, відтак, суд позбавлений можливості прийняти рішення про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з включенням спірних сум.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Справа розглянута у порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та отримує пенсію у відповідності до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-XII) за вислугу років.

Адміністрація Державної прикордонної служби України у своєму листі від 26 квітня 2018 року №11/Х-179 повідомила позивача про те, що впродовж 2013 - 2017 років при нарахуванні позивачу грошового забезпечення єдиний внесок нараховано та сплачено з усіх щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення та премії, а також матеріальної допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, інших винагород, окрім, відповідно до роз`яснення Пенсійного фонду України від 11 березня 2011 року, суми виплат індексації грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Також у листі зазначено, що для нарахування пенсії за останні 24 повні місяці служби перед звільненням відповідно до частини 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 7 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393, для обчислення розміру пенсії позивача враховано відповідний оклад за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та щомісячні премії.

Для обчислення розміру пенсії позивачу було використано грошове забезпечення позивача: посадовий оклад - 5920,00 грн., оклад за військове звання - 1480,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 45 % - 3330,00 грн.

Позивач, вважаючи, що відповідачем протиправно не враховано при призначенні пенсії допомогу на оздоровлення за 2017 рік, матеріальну допомогу для вирішення соціально побутових питань за 2017 рік , щомісячної додаткової винагороди за 2016-2017 роки, одноразові премії за наказами за 2015-2016 рокизвернувся до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що за відсутності відповідної довідки про види грошового забезпечення, органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями самостійно визначати розміри та види грошового забезпечення, що враховується для призначення пенсії, а розмір складових додаткового грошового забезпечення визначається уповноваженим органом в довідці про додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно ч. 2, 3 статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною 1 статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, ч. 3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 року № 393 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Враховуючи наведене, отримувана позивачем згідно з грошовим атестатом № 8 від 20 квітня 2017 року та довідкою про додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії (додаток до грошового атестату) щомісячна додаткова грошова винагорода, з якої щомісяця її виплати утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, відтак, розмір призначеної позивачу пенсії підлягає перерахунку.

Водночас, колегія суддів вказує на необґрунтованість доводів позивача щодо наявності підстав для включення при перерахунку пенсії матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги на оздоровлення, та одноразової премії за наказами згідно Дисциплінарного статуту ЗСУ, з яких було сплачено податок на доходи фізичних осіб, тобто виплат, які здійснювалася не щомісячно, оскільки такі аргументи ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права, адже вказані виплати не входять до встановленого ч. 3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії із включенням до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, названих вище одноразових додаткових видів грошового забезпечення не підлягають задоволенню.

Наведене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає про часткову обгрунтованість позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням сум щомісячної додаткової грошової винагороди. Проте, підстави для задоволення позову в частині включення до грошового забезпечення ОСОБА_2 , з якого обчислюється пенсія, отриманих позивачем винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції та компенсації за невикористану відпустку - відсутні.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було частково допущено порушення вимог законодавства, а тому воно підлягає скасуванню в частині.

Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 лютого 2019 року - скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві неправомірними та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) згідно грошового атестату № 8 від 20.04.2017 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди, з 20.04.2017.

В решті рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 лютого 2019 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді І.В. Федотов

А.Ю. Кучма