Справа № 280/143/19
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
26 червня 2019 року (12 год. 35 хв.)Справа № 280/143/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Калашник Ю.В., секретар судового засідання Стовбур А.Ю.,

за участю представників: позивача Баркова В.О., відповідача Когут А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (69002, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, буд. 4-А, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя пр. Соборний, буд. 166, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (далі позивач або ТОВ «Промелектроніка») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач або ГУ ДФС у Запорізькій області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.08.2018 №.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві позивач зазначає про безпідставність висновків податкового органу щодо не підтвердження реальності придбання позивачем товару, комплектуючих, послуг у контрагентів-постачальників, визначених у акті перевірки, оскільки факт виконання договірних зобов`язань сторонами підтверджується зареєстрованими податковими накладними, видатковими накладними, актами прийму-передачі товарів (наданих послуг), рахунками-фактури, які досліджені під час проведення перевірки. Позивач оплатив вартість товарів та послуг, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Надані первинні бухгалтерські документи по формі та за змістом відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку. Разом з цим, зазначає, що транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення товару, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару та використання у власній господарській діяльності. Вказує, що не надання товарно-транспортної накладної не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій, витрати на які позивачем віднесено до складу валових витрат, та відтак не може бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з ПДВ. Копії сертифікатів якості товару, паспортів на товар, який придбався у контрагентів, позивач не залишав собі. За умовами договорів поставки сертифікати та/або паспорти на вироби передаються одночасно із товаром. Копії цих документів можуть бути виявлені у покупців товару, який відповідач не запитував щодо наявності сертифікатів. Від покупців товару зауважень щодо якості поставленого позивачем товарів не надходило. Передання оригіналів паспортів/сертифікатів на товар підтверджується умовами договорів поставки, копії яких можливо досліджувалися відповідачем. Отримання сертифікатів/паспортів підтверджується прийманням товару покупцем, якому позивач поставляв товар. Сертифікат або паспорт не є первинними документами в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і відповідно відсутня обов`язковість їх зберігання. Крім того, цими документами жодним чином не підтверджується рух активів. Також, звертає увагу, що податковим органом не здійснено жодної зустрічної звірки, висновки про порушення позивачем податкового законодавства базуються лише на припущеннях. Беручи до уваги вищезазначене, висновки податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства є протиправними, у зв`язку із чим, у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваного рішення.

Ухвалою суду від 14.01.2019 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 18.02.2019.

18.02.2019 відкладено розгляд справи до 12.03.2019.

Ухвалою суду від 12.03.2019 провадження у справі зупинено до 24.04.2019.

Ухвалою суду від 24.04.2019 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 24.04.2019 провадження у справі зупинено до 19.06.2019.

Ухвалою суду від 19.06.2019 провадження у справі поновлено.

Протокольною ухвалою від 19.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справі по суті на 26.06.2019.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та надав пояснення, аналогічні викладеним у адміністративному позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов (вх. № 4819 від 06.02.2019). Зокрема зазначив, що під час проведення перевірки податковим органом встановлено, що господарські операції ТОВ «Промелектроніка» по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками не підтверджуються, оскільки до перевірки позивачем не надано сертифікати якості та товаро-транспортні накладні. Також, до перевірки не надано договору укладеного на перевезення вантажу між перевізником та ТОВ «Промелектроніка» або замовником послуги перевезення. Таким чином, позивачем не підтверджено факт постачання товару від контрагентів-постачальників до контрагента-покупця ТОВ «Промелектроніка». Аналіз фінансово-господарської діяльності контрагентів-постачальників позивача відповідно до наявної інформації вказує на те, що ТОВ «Промелектроніка» не могло отримувати товар від постачальників, оскільки на підприємствах відсутні необхідні трудові та виробничі ресурси, та не підтверджується факт (законне джерело) реального походження цих товарів у попередніх ланках ланцюга його продажу. Разом з цим, податковим органом встановлено наявність кримінальних проваджень, в яких фігурують ризикові контрагенти-постачальники позивача. Таким чином, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, прийнявши оскаржуване податкове повідомлення-рішення, вважає, що діяв відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих органам ДФС прав, а тому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Сторони під час розгляду справи у судовому засіданні повідомили, що ними надано всі необхідні документи для вирішення спору по суті.

Враховуючи норми ч.3 ст.243 КАС України, у судовому засіданні 26.06.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ТОВ «Промелектроніка» () зареєстровано юридичною особою 27.08.2002, основні види діяльності: 26.20 Виробництво комп`ютерів і периферійного устаткування, 46.43 Оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворення звуку й зображення, 46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього, 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У період з 23.02.2018 по 23.02.2018, з 19.06.2018 по 22.06.2018, на підставі пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, 78.1.4 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України, фахівцями відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Промелектроніка () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість за період з травня по грудень 2017 року та податку на прибуток за півріччя 2017 року, три квартали 2017 року, 2017 рік при здійсненні фінансово-господарських операцій, їх реальності та відображення в обліку по взаємовідносинах з ТОВ «ПАНДА-ИНВЕСТ» () у травні 2017 року; ТОВ «ПО «ДЕТАЛЬ» () у травні 2017 року, ТОВ «Укрпром-Обладнення» () у травні 2017 року; ТОВ «ЛОГІСТИК СЕРВІС ВОСТОК ЛТД» () у червні 2017 року; ПП «ЮЗАНС» () у період з липня по жовтень 2017 року; ТОВ «АЛПАЙН» () у липні, жовтні 2017 року; ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» () у липні 2017 року; ТОВ «МЕГА СТАЛЬПРОМ» () у липні 2017 року; ТОВ «ГРАНДІКОМ ЛТД» () у липні 2017 року; ТОВ «ТЕХНОКРАТ ГЛОБАЛ» () у липні 2017 року; ТОВ «ВІНТЕРФЕЛ» () у липні 2017 року; ТОВ «НОМРЕС» () у період з липня по жовтень 2017 року; ТОВ «АДВІСОР» () у серпні, вересні 2017 року; ТОВ «КАСТ ЕКСПРЕС» () у серпні, жовтні 2017 року; ТОВ «ТОЙО ІНЖИНІРІНГ» () у серпні 2017 року; ТОВ «ВІРЛЕН ФІНАНС» () у серпні 2017 року; ТОВ «ТАЙМТОРГ» () у серпні 2017 року; ТОВ «РЕКВЕНТ КОНСАЛТ» () у серпні 2017 року; ТОВ «КОБАР ЛТД» () у серпні 2017 року; ТОВ «УКР АГРО-М» () період з червня по серпень 2017 року; ТОВ «ПРОМСІТ» () у вересні 2017 року; ТОВ «БИЗНЕС ПЛЕЙС» () у вересні 2017 року; ТОВ «АРТ ВЕСТ ІНВЕСТ» () у вересні 2017 року; ТОВ «КОНСАЛТ ІНТЕРНЕШНЛ» () у вересні 2017 року; ТОВ «БІЛЯ ХАТИ» () у вересні, жовтні 2017 року; ТОВ«ВОЛНЕС» () у вересні, жовтні 2017 року; ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЛІНДВІОР» () у вересні 2017 року; ТОВ «ВИДЕЛКА» () у червні, жовтні 2017 року, в тому числі в частині подальшої реалізації товару (робіт, послуг), за результатами якої складено Акт від 02.07.2018 №379/08-01-14-06/24510970 (т.1 а.с.26-67).

Висновками до акту перевірки встановлено порушення ТОВ «Промелектроніка», вимог зокрема:

п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст. 187, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого завищено суму податкових зобов`язань з ДП «ЗАВОД 410 ЦА» (код ЄДРПОУ 1128297), ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» (код ЄДРПОУ 7684556), ДП «ОДЕСЬКИЙ АВІАЦІЙНИЙ ЗАВОД» (код ЄДРПОУ 7756801), Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ 7785381), Військова частина НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ 7867727), ДП «ХАРКІВСЬКИЙ БРОНЕТАНКОВИЙ ЗАВОД» (код ЄДРПОУ 8099848), Військова частина НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ 8202683), ДП «Конотопський авіаремонтний завод «АВІАКОН» (код за ), ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПРЕОБРАЗОВАТЕЛЬ-КОМПЛЕКС» (), ПАТ «КИЇВСЬКИЙ ЗАВОД «РАДАР» (), ДП НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС «ФОТОПРИЛАД» (), КП «Науково-виробничий комплекс «Іскра» (), Військова частина НОМЕР_4 Національної Гвардії України (), ДП ДК «УКРСПЕЦЕСПОРТ»-ДП «УКРОБОРОНСЕРВІС» (), ДП «Машинобудівна фірма «Артем» (), ДП «НОВАТОР» (), Військова частина НОМЕР_5 (), Військова частина НОМЕР_6 (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ), ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» (), ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНКОМПЛЕКТ» (), ДП «БАЛАКЛІЙСЬКИЙ РЕМОНТНИЙ ЗАВОД» (код ЄДРПОУ 8252623), ДП «МИКОЛАЇВСЬКИЙ АВІАРЕМОНТНИЙ ЗАВОД «НАРП» (код ЄДРПОУ 9794409), ДП «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» (), ДП «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «МіГремонт» (код ЄДРПОУ 7917635), ПАТ «ПОКРОВСЬКИЙ ГІРНИЧО_ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (код ЄДРПОУ 190928), ТОВ «ПРОФІ-ЛАЙТ» (), ТОВ «КОМПАНІЯ СВІТЛОДАР» (), ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНЕ ПАРТНЕРСТВО» (), ТОВ «ЗОНТ» (код ЄДРПОУ 310249), ДП «Львівський радіоремонтний завод» (код ЄДРПОУ 7676441), ТОВ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОТЕХНІЧНИХ ВИРОБІВ» (), ДП «АНТОНОВ» (), ТОВ «ДАТЧИКОВЕ ПІДПРИЄМТВО «ЗАВОД РАПІД» (), ПРАТ «НОВОТРОЇЦЬКЕ РУДОУПРАВЛІННЯ» (код ЄДРПОУ 191810), ТОВ «Енергетичні системи та обладнання Запоріжжя» (), ДП «Чугуївський авіаційний ремонтний завод» (код ЄДРПОУ 8305644), ), ДП «ІЗЮМСЬКИЙ ПРИЛАДОБУДІВНИЙ ЗАВОД» (), ПРАТ «Запорізький електроапаратний завод» (), ДП «Луцький ремонтний завод «Мотор» (код ЄДРПОУ 8029701), ДП «Львівський бронетанковий завод» (код ЄДРПОУ 7985602), ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «РЕЛСІС» (), ДП «РАДІОВИМІРЮВАЧ» (), ТОВ «Торгово-комерційна фірма «Комета» (), ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМ» (), ПАТ «МОТОР СІЧ» (), ТОВ «Техпроект-1» (), ПАТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» (код ЄДРПОУ 191230), ТОВ «ЕЛЕКТРОХАТА» (), ТОВ «ЕЛЕКТРОАПАРАТ» (), ПРАТ «ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРСПЕЦТЕХНІКА» (), Державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «УКРСПЕЦЕКСПОРТ» (), ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ІНТЕГРАЛЬНІ МІКРОСИСТЕМИ» (), ТОВ «ВКФ «Елітех» (), ТОВ «Науково-виробниче підприємство «ХАРТРОН-ЮКОМ» (), ДП «Запорізьке машинобудівне інструкторське бюро «Прогрес» імені академіка О.Г.Івченка (), ТОВ «ЦЕНТР СЕРВІСНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ «ДЕЛЬТА-АЗОВ» (), ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (код ЄДРПОУ 5747991), КП «Електроавтотранс» Івано-Франківської МР (код ЄДРПОУ 432426), ПРАТ «ЗАВОД «ЗАПОРІЖАВТОМАТИКА» (код ЄДРПОУ 187292), ТОВ «ВИРОБНИЧО КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ГАРМОНІЯ» (код ЄДРПОУ 6949739), ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ «ІНДУСТРІЯ ІНВЕСТ» (), ДП «Завод імені В.О. Малишева» (), ТОВ ЗАВОД НИЗЬКОВОЛЬТНОЇ АПАРАТУРИ «ЛІДЕР ЕЛЕКТРИК» (1), ТОВ «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ІНТЕРЕНЕРГО» (), ПАТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» (код ЄДРПОУ 186542), ТОВ «Електромеханічний завод «Етал» (), ТОВ «УНІКА ЛТД» (), ТОВ «ПРОМИСЛОВО-ЕНЕРГИТИЧНА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОПРОЕКТ» (), ТОВ «ДОНЄЛЕКТРООБОРУДОВАНИЕ» (), ТОВ «АВТОФОРМУЛА ЦЕНТР» (), ТОВ «РОЛЬФ-2016» (), ПАТ «Завод «Маяк» (код за ), ДП «ШЕПЕТІВСЬКИЙ РЕМОНТНИЙ ЗАВОД» (код ЄДРПОУ 8396724), ЗАПОРІЗЬКЕ ДП «РАДІОПРИЛАД» (), ДП «Житомирський бронетанковий завод» (код ЄДРПОУ 7620094), ПАТ «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» (код ЄДРПОУ 1412377), ТОВ «Електронкомпроект» (), ПП «ЧІП» (), ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА «УКРАЇНСЬКИЙ ЕНЕРГОСОЮЗ» (), ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» ВП «Південна електроенергетична система» (код ЄДРПОУ 100227), ПАТ «НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» (код ЄДРПОУ 186520), ЗАПОРІЗЬКИЙ ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР З ГІДРОМЕТЕОРОЛОГІЇ (), що призвело до виникнення грошових зобов`язань у сумі ПДВ 7 072 132 грн., у т.ч. по періодах: березень 2015 року - 1 486 грн.; травень 2015 року 1391 грн.; червень 2015 року - 286 грн.; липень 2015 року - 2515 грн.; серпень 2015 року 119 грн.; жовтень 2015 року - 80 грн.; лютий 2016 року - 76 грн.; квітень 2016 року 17874 грн.; червень 2016 року - 725 грн.; серпень 2016 року - 1000 грн.; вересень 2016 року 35 грн.; листопад 2016 року - 2330 грн.; грудень 2016 року - 1011 грн.; січень 2017 року - 7576 грн.; лютий 2017 року - 4536 грн.; березень 201 7 року - 29 030 грн.; квітень 2017 року - 8450 грн.; травень 2017 року - 387673 грн.; червень 2017 року - 512323 грн.; липень 201 7 року - 1414980 грн.; серпень 2017 року - 1187465 грн.; вересень 2017 року - 1271280 грн.; жовтень 2017 року 932075 грн.; листопад 2017 року - 559543 грн.; грудень 2017 року - 464618 грн.; січень 2018 року - 206648 грн.; лютий 2018 року 21 грн.; березень 2018 року - 56180 грн.; квітень 2018року - 806 грн.;

та пп. 14.1.818 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.3 ст. 193 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ «ПАНДА -ИНВЕСТ» (); ТОВ «ПО «ДЕТАЛЬ» (), ТОВ «Укрпром-Обладнення» (); ТОВ «ЛОГІСТИК СЕРВІС ВОСТОК ЛТД» (); ПП «ЮЗАНС» (); ТОВ «АЛПАЙН» (); ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» (); ТОВ «МЕГА СТАЛЬПРОМ» (); ТОВ «ГРАНДІКОМ ЛТД» (); ТОВ «ВІНТЕРФЕЛ» (); ТОВ «НОМРЕС» (); ТОВ «АДВІСОР» (); ТОВ «КАСТ ЕКСПРЕС» (); ТОВ «ТОЙО ІНЖИНІРІНГ» (); ТОВ «ВІРЛЕН ФІНАНС» (); ТОВ «ТАЙМТОРГ» (); ТОВ «РЕКВЕНТ КОНСАЛТ» (); ТОВ «КОБАР ЛТД» (); ТОВ «УКР АГРО-М» (); ТОВ «ПРОМСІТ» (); ТОВ «БИЗНЕС ПЛЕЙС» (); ТОВ «АРТ ВЕСТ ІНВЕСТ» (); ТОВ «КОНСАЛТ ІНТЕРНЕШНЛ» (); ТОВ «БІЛЯ ХАТИ» (); ТОВ«ВОЛНЕС» (); ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЛІНДВІОР» (); ТОВ «ВИДЕЛКА» (), що не призвело до виникнення грошових зобов`язань, у сумі ПДВ 6 387 145 грн., у т.ч. по періодах: травень 2017 року 81628 грн., червень 2017 року 531433 грн., липень 2017 року 1068173 грн., серпень 2017 року 1215420 грн., вересень 2017 року 824130 грн., жовтень 2017 року 1248762 грн., листопад 2017 року 1377053 грн., грудень 2017 року 40546 грн.

Вказані висновки обґрунтовані тим, що проведеною перевіркою встановлено відсутність реального здійснення господарської діяльності щодо постачання товарів від контрагентів постачальників за перевіряємий період до ТОВ «Промелектроніка», та як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів, яка не дозволяє формувати дані податкового обліку. Наявність формально складених, але не достовірність первинних документів, не є підтвердженням реальності господарської операції. Перевіркою не встановлено наявність розумних економічних або інших причин (ділової мети) від вказаних операцій. Такі причини можуть бути наявними лише за умови, що платник податку має намір одержати економічний ефект в результаті підприємницької або іншої економічної діяльності, а не виключно чи переважно за рахунок формування витрат, податкового кредиту за рахунок інших суб`єктів підприємницької діяльності.

На підставі Акту перевірки та вказаних порушень відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р1» від 16.08.2018 № , яким позивачу зменшено суму податкового зобов`язання для цілей розділу V Податкового кодексу України на суму 7 068 969,00 грн. та зменшено суму податкового кредиту на суму 6 387 145,00 грн. (т.1 а.с.104-105).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням позивачем подано до ДФС України скаргу на податкове повідомлення-рішення від 16.08.2018 № (т.1 а.с.107-116), однак рішенням ДФС України від 21.11.2018 № 37749/6199-99-11-01-02-25, скаргу залишено без задоволення, податкове повідомлення-рішення без змін (т.1 а.с.117-121).

Вважаючи прийняте відповідачем рішення протиправним позивач звернувся до суду із вказаним позовом про його скасування.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України), який набрав законної сили 01.01.2011.

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

За приписами пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Статтею 200 Податкового кодексу України визначається, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1 .3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1 .3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

У відповідності до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність здійснення господарської операції.

Згідно з інформаційним листом Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11 з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини:

- рух активів у процесі здійснення господарської операції.

- установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції.

- установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Отже, предметом доказування у відповідній категорії спорів є реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на врахування витрат, понесених у зв`язку із здійсненням цих господарських операцій при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток та сум податку на додану вартість при визначенні об`єкта оподаткування податком на додану вартість; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах.

Також, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Доводи ж податкового органу про непідтвердження реальності здійснення господарських операцій мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на віднесення певних витрат до складу валових витрат з податку на прибуток чи віднесення до складу податкового кредиту певних сум податку на додану вартість.

При дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

За змістом статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Так, судом встановлено, що у перевіряємому періоді позивач мав господарські операції з поставки радіодеталей, на підставі відповідних договорів поставки, укладених з наступними контрагентами-постачальниками:

ТОВ «ТОЙО ІНЖИНІРІНГ»- договір № 40 від 28.08.2017 (т.16 а.с.41-42);

ТОВ «КАСТ ЕКСПРЕС» - договір № 124/17 від 01.08.2017 (т.16 а.с.44-46);

ТОВ «ВІРЛЕН ФІНАНС» - договір № 18 від 03.08.2017 (т.16 а.с.51-52);

ТОВ «АДВІСОР» - договір № 34-2017 від 17.08.2017 (т.16 а.с.55-56);

ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЛІНДВІОР» - договір № 124/7 від 7 від 15.09.2017 (т.16 а.с.70-73);

ТОВ «КОНСАЛТ ІНТЕРНЕШНЛ» - договір № 051/17 від 11.09.2017 (т.16 а.с.76-79);

ТОВ «КОБАР ЛТД» - договір № 65-2017 від 14.08.2017 (т.16 а.с.81-84);

ТОВ «БІЛЯ ХАТИ» - договір № 98-17 від 06.09.2017 (т.16 а.с.88-90);

ТОВ «БИЗНЕС ПЛЕЙС» - договір № 77 від 04.09.2017 (т.16 а.с.95-98);

ТОВ«ВОЛНЕС» - договір № 83/07-2017 від 09.09.2017 (т.16 а.с.100-103);

ТОВ «РЕКВЕНТ КОНСАЛТ» - договір № 78/2017 від 07.08.2017 (т.16 а.с.115-118);

ТОВ «ТАЙМТОРГ» - договір № 38 від 15.08.2017 (т.16 а.с.121-124);

ТОВ «ГРАНДІКОМ ЛТД» - договір № 111 від 14.07.2017 (т.16 а.с.127-130);

ТОВ «ПАНДА -ИНВЕСТ» - договір № П 93/17 від 30.05.2017 (т.16 а.с.132-135);

ТОВ «МЕГА СТАЛЬПРОМ» - договір № 116 від 24.07.2017 (т.16 а.с.140-143);

ТОВ «ТЕХНОКРАТ ГЛОБАЛ» - договір № 81 від 01.07.2017 (т.16 а.с.148-151);

ТОВ «ВІНТЕРФЕЛ» - договір № 7/17 від 01.07.2017 (т.16 а.с.156-159);

ТОВ «ЛОГІСТИК СЕРВІС ВОСТОК ЛТД» - договір № 125 від 15.06.2017 (т.16 а.с.161-164);

ТОВ «ПО «ДЕТАЛЬ» - договір № 64-17 від 03.05.2017 (т.16 а.с.167-170),

ПП «ЮЗАНС» - договір № 0713 від 13.07.2017 (т.16 а.с.181-184);

ТОВ «АЛПАЙН» - договір № А100/2017 від 24.07.2017 (т.16 а.с.218-221);

ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД» - договір № 30/17 від 31.07.2017 (т.16 а.с.224-227);

ТОВ «УКР АГРО-М» - договір № 115 від 25.06.2017 (т.16 а.с.238-241);

ТОВ «ПРОМСІТ» - договір № 1707 від 17.07.2017 (т.17 а.с.19-22);

ТОВ «АРТ ВЕСТ ІНВЕСТ» - договір № 119 від 11.09.2017 (т.17 а.с.34-36);

ТОВ «ВИДЕЛКА» - договір № 27 від 12.06.2017 (т.17 а.с.38-41);

ТОВ «НОМРЕС» - договір № 0107/17 від 01.07.2017 (т.17 а.с.63-66);

ТОВ «Укрпром-Обладнення» ().

На підтвердження здійснення господарських операцій з поставки радіодеталей вищезазначеними контрагентами постачальниками позивачем надано видаткові накладні та зареєстровані в ЄРПН податкові накладні (т.16, т.17).

Таким чином, позивачем до матеріалів справи долучено документи, які підтверджують придбання ним товару у підприємств-постачальників: ТОВ «ТОЙО ІНЖИНІРІНГ»; ТОВ «КАСТ ЕКСПРЕС»; ТОВ «ВІРЛЕН ФІНАНС»; ТОВ «АДВІСОР»; ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЛІНДВІОР»; ТОВ «КОНСАЛТ ІНТЕРНЕШНЛ»; ТОВ «КОБАР ЛТД»; ТОВ «БІЛЯ ХАТИ»; ТОВ «БИЗНЕС ПЛЕЙС»; ТОВ«ВОЛНЕС»; ТОВ «РЕКВЕНТ КОНСАЛТ»; ТОВ «ТАЙМТОРГ»; ТОВ «ГРАНДІКОМ ЛТД»; ТОВ «ПАНДА -ИНВЕСТ»; ТОВ «МЕГА СТАЛЬПРОМ»; ТОВ «ТЕХНОКРАТ ГЛОБАЛ»; ТОВ «ВІНТЕРФЕЛ»; ТОВ «ЛОГІСТИК СЕРВІС ВОСТОК ЛТД»; ТОВ «ПО «ДЕТАЛЬ», ПП «ЮЗАНС»; ТОВ «АЛПАЙН»; ТОВ «САММІТ-АГРО-ТРЕЙД»; ТОВ «УКР АГРО-М»; ТОВ «ПРОМСІТ»; ТОВ «АРТ ВЕСТ ІНВЕСТ»; ТОВ «ВИДЕЛКА»; ТОВ «НОМРЕС»; ТОВ «Укрпром-Обладнення». Вказані документи не мають дефектів форми, змісту або походження, відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 201.1, п. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України, пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704.

Придбані у вищезазначених контрагентів-постачальників радіодеталі у подальшому реалізовані на адресу контрагентів-покупців: ДП «ЗАВОД 410 ЦА» (код ЄДРПОУ 1128297), ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» (код ЄДРПОУ 7684556), ДП «ОДЕСЬКИЙ АВІАЦІЙНИЙ ЗАВОД» (код ЄДРПОУ 7756801), Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ 7785381), Військова частина НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ), ДП «ХАРКІВСЬКИЙ БРОНЕТАНКОВИЙ ЗАВОД» (код ЄДРПОУ 8099848), Військова частина НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ 8202683), ДП «Конотопський авіаремонтний завод «АВІАКОН» (код за ), ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ПРЕОБРАЗОВАТЕЛЬ-КОМПЛЕКС» (), ПАТ «КИЇВСЬКИЙ ЗАВОД «РАДАР» (), ДП НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМПЛЕКС «ФОТОПРИЛАД» (), КП «Науково-виробничий комплекс «Іскра» (), Військова частина НОМЕР_4 Національної Гвардії України (), ДП ДК «УКРСПЕЦЕСПОРТ»-ДП «УКРОБОРОНСЕРВІС» (), ДП «Машинобудівна фірма «Артем» (), ДП «НОВАТОР» (), Військова частина НОМЕР_5 (), Військова частина НОМЕР_6 (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ), ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» (), ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНКОМПЛЕКТ» (), ДП «БАЛАКЛІЙСЬКИЙ РЕМОНТНИЙ ЗАВОД» (код ЄДРПОУ 8252623), ДП «МИКОЛАЇВСЬКИЙ АВІАРЕМОНТНИЙ ЗАВОД «НАРП» (код ЄДРПОУ 9794409), ДП «Харківський машинобудівний завод «ФЕД» (), ДП «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «МіГремонт» (код ЄДРПОУ 7917635), ПАТ «ПОКРОВСЬКИЙ ГІРНИЧО_ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (код ЄДРПОУ 190928), ТОВ «ПРОФІ-ЛАЙТ» (), ТОВ «КОМПАНІЯ СВІТЛОДАР» (), ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНЕ ПАРТНЕРСТВО» (), ТОВ «ЗОНТ» (код ЄДРПОУ 310249), ДП «Львівський радіоремонтний завод» (код ЄДРПОУ 7676441), ТОВ «ЗАВОД ЕЛЕКТРОТЕХНІЧНИХ ВИРОБІВ» (), ДП «АНТОНОВ» (), ТОВ «ДАТЧИКОВЕ ПІДПРИЄМТВО «ЗАВОД РАПІД» (), ПРАТ «НОВОТРОЇЦЬКЕ РУДОУПРАВЛІННЯ» (код ЄДРПОУ 191810), ТОВ «Енергетичні системи та обладнання Запоріжжя» (), ДП «Чугуївський авіаційний ремонтний завод» (код ЄДРПОУ 8305644), ), ДП «ІЗЮМСЬКИЙ ПРИЛАДОБУДІВНИЙ ЗАВОД» (), ПРАТ «Запорізький електроапаратний завод» (), ДП «Луцький ремонтний завод «Мотор» (код ЄДРПОУ 8029701), ДП «Львівський бронетанковий завод» (код ЄДРПОУ 7985602), ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «РЕЛСІС» (), ДП «РАДІОВИМІРЮВАЧ» (), ТОВ «Торгово-комерційна фірма «Комета» (), ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМ» (), ПАТ «МОТОР СІЧ» (), ТОВ «Техпроект-1» (), ПАТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» (код ЄДРПОУ 191230), ТОВ «ЕЛЕКТРОХАТА» (), ТОВ «ЕЛЕКТРОАПАРАТ» (), ПРАТ «ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРСПЕЦТЕХНІКА» (), Державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «УКРСПЕЦЕКСПОРТ» (), ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ІНТЕГРАЛЬНІ МІКРОСИСТЕМИ» (), ТОВ «ВКФ «Елітех» (), ТОВ «Науково-виробниче підприємство «ХАРТРОН-ЮКОМ» (), ДП «Запорізьке машинобудівне інструкторське бюро «Прогрес» імені академіка О.Г.Івченка (), ТОВ «ЦЕНТР СЕРВІСНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ «ДЕЛЬТА-АЗОВ» (), ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (код ЄДРПОУ 5747991), КП «Електроавтотранс» Івано-Франківської МР (код ЄДРПОУ 432426), ПРАТ «ЗАВОД «ЗАПОРІЖАВТОМАТИКА» (код ЄДРПОУ 187292), ТОВ «ВИРОБНИЧО КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ГАРМОНІЯ» (код ЄДРПОУ 6949739), ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ «ІНДУСТРІЯ ІНВЕСТ» (), ДП «Завод імені В.О. Малишева» (), ТОВ ЗАВОД НИЗЬКОВОЛЬТНОЇ АПАРАТУРИ «ЛІДЕР ЕЛЕКТРИК» (1), ТОВ «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ ІНТЕРЕНЕРГО» (), ПАТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» (код ЄДРПОУ 186542), ТОВ «Електромеханічний завод «Етал» (), ТОВ «УНІКА ЛТД» (), ТОВ «ПРОМИСЛОВО-ЕНЕРГИТИЧНА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОПРОЕКТ» (), ТОВ «ДОНЄЛЕКТРООБОРУДОВАНИЕ» (), ТОВ «АВТОФОРМУЛА ЦЕНТР» (), ТОВ «РОЛЬФ-2016» (), ПАТ «Завод «Маяк» (код за ), ДП «ШЕПЕТІВСЬКИЙ РЕМОНТНИЙ ЗАВОД» (код ЄДРПОУ 8396724), ЗАПОРІЗЬКЕ ДП «РАДІОПРИЛАД» (), ДП «Житомирський бронетанковий завод» (код ЄДРПОУ 7620094), ПАТ «СЛОВ`ЯНСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» (код ЄДРПОУ 1412377), ТОВ «Електронкомпроект» (), ПП «ЧІП» (), ТОВ «ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА «УКРАЇНСЬКИЙ ЕНЕРГОСОЮЗ» (), ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» ВП «Південна електроенергетична система» (код ЄДРПОУ 100227), ПАТ «НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» (код ЄДРПОУ 186520), ЗАПОРІЗЬКИЙ ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР З ГІДРОМЕТЕОРОЛОГІЇ ().

Реальність господарських операцій, рух активів та зміни майнового стану платника податків повністю підтверджуються первинними та іншими документами, які надані позивачем до матеріалів справи. Вказані документи не мають дефектів форми, змісту або походження, відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 201.1, п. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України, пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704.

Таким чином, позивачем доведено реальність операцій з реалізації товару (радіодеталей) на адресу вищезазначених контрагентів-покупців, документи, які підтверджують постачання такого товару та його подальше оприбуткування, надані представником позивача в судовому засіданні та містяться в матеріалах справи.

Разом з цим, суд зазначає, що основними контрагентами-покупцями виступають державні підприємства оборонної промисловості, а відтак позивач як постачальник пройшов кваліфікацію в Концерні «Укроборонпром», закупівля ТМЦ проводиться після проведення моніторингу ринку, за результатами торгів, оплата за договорами здійснюється після перевірки ДК «Укроборонпром» та за умови погодження товару.

Як вбачається зі змісту акту перевірки, то він не містить жодних посилань податкового органу про те, що податкові накладні, на підставі яких позивачем здійснено формування податкового кредиту та витрат, не відповідають вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим суд вважає, що позивачем суду були надані докази, що підтверджують реальний зміст господарських операцій, що в свою чергу підтверджує правомірність формування платником податку податкового кредиту за такими операціями.

Реалізацію продукції, придбаної у вищевказаних контрагентів підтверджують документи з продажу її кінцевому споживачу, які позивачем також долучено до матеріалів справи та надано відповідні письмові пояснення з цього приводу.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статті 183 цього Кодексу.

Доказів анулювання свідоцтва платників податку контрагентів позивача податковим органом суду не надано, у зв`язку з чим не має підстав для позбавлення позивача права на віднесення до складу податкового кредиту сум податку сплачених при придбанні товару.

Окрім того, Податковий кодекс України для платників податків не передбачає ані обов`язок, ані право вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей достовірності його державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, реєстрації платником податків, ведення податкового обліку, подання декларацій тощо.

При придбанні товару покупець зобов`язаний лише сплатити відповідну суму податку на додану вартість продавцю в ціні товару, який зобов`язаний внести цю суму податку на додану вартість до бюджету і у випадку невиконання свого обов`язку понести за це відповідальність.

Відповідачем не наведено будь-яких доводів та не надано жодних доказів, які б ставили під сумнів реальність здійснених позивачем господарських операцій, свідчили б про невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків та виключають право на формування податкового кредиту.

Що стосується оформлення товарно-транспортних накладних, то Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, на які посилається податковий орган, були видані на виконання Програми заходів щодо забезпечення збереження вантажів, захисту їх від розкрадань і безпеки пасажирів на транспорті, затвердженої постановою КМУ від 05.01.95 № 710. Програма розроблена відповідно до Державної програми боротьби зі злочинністю, затвердженої Постановою ВРУ від 25.06.1993 на виконання рішення Координаційного комітету по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю від 18.02.1994. Отже, сфера застосування Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, не пов`язана з визначенням правил ведення платником податку податкового та бухгалтерського обліку в частині прийняття - передачі товарно-матеріальних цінностей. Отже, відсутність певних реквізитів в товарно-транспортній накладній або її відсутність є лише порушенням Правил перевезень автомобільним транспортом з боку перевізника, яке не пов`язане з дотриманням вимог податкового законодавства товариством.

Разом з цим, Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 №815/3310/17 (касаційне провадження №К/9901/49561/18) зазначив, що товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є доказом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг.

Щодо посилання контролюючого органу на відсутність сертифікатів (паспортів) якості, то зазначена обставина не свідчить про порушення позивачем податкового законодавства та не відноситься до суттєвих обставин фінансово-господарської діяльності ТОВ «Промелектроніка», оскільки згідно з Положенням про забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено наказом Мінфіну України від 24.05.1995 №88, сертифікати та паспорти виробника не є первинними документами, що підтверджують визначення податкових зобов`язань та кредиту.

Щодо посилань в Акті перевірки на відсутність реальної можливості здійснення поставок товару через відсутність у постачальників майна, трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, засобів транспортування та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності, що було встановлено з наданої податкової інформації, суд вважає такими, що не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит з тих підстав, що згідно статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Нормативними актами України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов`язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов`язаннями.

Щодо доводів відповідача, про можливий розрив в ланцюгу постачання товару, який в подальшому реалізований позивачу, суд зазначає про те, що позивач не зобов`язаний та не має об`єктивної можливості під час придбання товару у контрагента встановлювати його походження, а тому не може нести відповідальність з урахуванням таких обставин діяльності контрагента.

Окрім того, позивач позбавлений можливості впливати на його контрагентів в частині здійснення ними господарської діяльності в рамках чинного законодавства України, зокрема і в частині своєчасної подачі до контролюючих органів податкової звітності.

В Податковому кодексі України відсутня будь-яка норма, яка б позбавляла платників податків права на податковий кредит у випадку, коли постачальники (продавці) такого платника податків несвоєчасно подають податкову звітність, не декларують та/або не сплачують податки за тими ж операціями, а платник податку виконав усі передбачені законом умови та має необхідне документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Разом з цим, посилання відповідача, на результати опрацювання зібраної податкової інформації, отриманої від податкових органів на обліку в яких перебувають контрагенти позивача, суд розцінює безпідставними, а результати опрацювання зібраної податкової інформації щодо контрагента позивача не можуть бути допустимими доказами по справі, оскільки чинним законодавством України не покладено обов`язку здійснення контролю за дотриманням постачальниками по ланцюгу вимог законодавства з оподаткування в їх господарській діяльності і можливі неправомірні дії і у разі припущення ними будь-яких порушень нести за них негативні наслідки у вигляді позбавлення права на податковий кредит з податку на додану вартість, яке виникає в результаті сплати податку на додану вартість при придбанні товарів (робіт, послуг), так як згідно Конституції і податкового законодавства передбачена індивідуальна відповідальність, згідно якої припущені порушення одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків.

Обґрунтування податковим органом своїх висновків про нереальність господарської операції на підставі інформаційних баз даних є невмотивованими, оскільки у своїй діяльності відповідач повинен керуватися Конституцією України, Податковим кодексом України, законами України, іншими нормативними актами, відповідно до яких об`єктом документальної перевірки є первинні документи, які використовуються в бухгалтерському і податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, тоді коли інформаційні бази даних податкового органу не є об`єктом документальної перевірки та не є належними доказами.

Разом з цим, Верховний Суд у постанові від 29.03.2019 №808/3412/16 (касаційне провадження №К/9901/41648/18) дійшов висновку, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними (пункт 14 постанови ВС).

Також, у Верховний суд вказав, що висновки відповідача ґрунтуються на інформації, отриманої від інших податкових органів щодо перевірок контрагента позивача по ланцюгу постачання, а не на аналізі суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних операцій за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Суд також не бере до уваги посилання податкового органу на наявність протоколів допиту свідків, оскільки Верховний суд у постанові від 06.11.2018 № 822/551/18 (касаційне провадження №К/9901/61751/18) дійшов висновку, що до винесення вироку в рамках кримінального провадження, протоколи допиту досудового розслідування не можуть вважатись належними доказами в адміністративному судочинстві.

З урахуванням вищенаведеного, відповідачем не наведено об`єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності, не надано доказів узгодженості дій позивача з контрагентами з метою незаконного отримання податкової вигоди, як і не доведено правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суб`єктом владних повноважень у справі було Головне управління ДФС у Запорізькій області, то з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати, документально підтверджені у сумі 3937,75 грн.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.

У своїй заяві позивач просить суд стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

З метою отримання професійної правничої допомоги позивачем було укладено з адвокатським бюро «Сергія Жечева» договір про надання правової допомоги від 22.05.2017.

Цим договором передбачено, що безпосереднє представництво інтересів позивача від імені Бюро за цим договором здійснює адвокат Барков Вадим Олександрович.

Вартість витрат на професійну правничу допомогу розраховується за формулою: 20 (кількість витраченого часу) х 500 (вартість однієї години роботи) = 10 000 грн. Детальний розрахунок наведений в розрахунку гонорару та Акті-приймання - передачі № 44 від 09.01.2019.

Адвокатське бюро «Сергія Жечева» виставило рахунок-фактуру № 46 від 09.01.2019. Вказані послуги прийняті позивачем за відповідним Актом про прийняття наданих послуг з надання правової допомоги від 09.01.2019 та оплачені позивачем, що підтверджується платіжним дорученням № 5991 від 08.02.2019, яке міститися в матеріалах справи.

Представник відповідача заперечив проти розрахунку судових витрат (10.06.2019 вх. № 23784). Зокрема зазначив, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Так, до розрахунку судових витрат не надано жодних документів, які б підтверджували та обґрунтовували суму витрат у розмірі 10000,00 грн. До того ж, вартість послуг адвоката має бути не тільки розумна, а і враховувати витрачений адвокатом час. З огляду на зазначене, просить відмовити у задоволенні вказаної заяви.

З огляду на складність справи, з урахуванням принципу справедливості та рекомендованими (мінімальними) ставками адвокатського гонорару, які були затверджені рішенням Ради адвокатів Чернігівської області № 57 від 16.02.2018 та рішенням Ради адвокатів Харківської області № 17 від 21.03.2018, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Разом з цим, суд приймає до уваги позицію ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії». Так, ЕСПЛ наголосив, що відшкодовуванню підлягають лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначено ЄСПЛ у п.268 Рішення по справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (Заява № 19336/04): «Згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п.30, ECHR 1999-V).».

Аналогічну практику вирішення питання судових витрат застосовано ЄСПЛ у п.95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пп.34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п.80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п.88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004.

Правові позиції щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката викладені в постановах Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №821/1594/17 (адміністративне провадження №К/9901/39873/18) та від 08.05.2018 у справі №810/2823/17 (адміністративне провадження №К/9901/7937/18).

Отже, вимоги позивача щодо відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. підлягають частковому задоволенню в частині стягнення витрат на правничу допомогу загальному розмірі 4000,00 грн.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (69002, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, буд. 4-А, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя пр. Соборний, буд. 166, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.08.2018 №, яке винесене Головним управлінням ДФС у Запорізькій області.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 19210 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять грн.) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000грн. (чотири тисячі грн.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.
Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення у повному обсязі складено та підписано 08.07.2019.

Суддя Ю.В. Калашник