Справа № 520/5668/19
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 липня 2019 р. № 520/5668/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Зоркіна Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (м.Харків, вул. Гольдбергівська, 15, м. харків, ) про визнання протиправними дій та бездіяльності, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

Позовні вимоги заявлені до Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо непоновлення пенсії; визнання протиправним та скасування рішення про відмову у поновленні пенсії, викладене в листі від 02.01.2019 року; зобов`язання провести поновлення виплати пенсії з 07.10.2009 року, відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено у поновленні виплати пенсії.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року у справі відкрито спрощене провадження.

Відповідачем надано відзив на адміністративний позов, у якому він проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що позивачем всупереч вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, не було подано документів відповідної форми; також послався на відсутність між Україною та Державною Ізраїль ратифікованого Верховною радою України міжнародного договору, яким би були врегульовані відносини із виплати пенсій, призначених в Україні пенсіонерам, які виїхали на постійне місце проживання у Державу Ізраїль.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачка виїхала з України до Ізраїлю на постійне місце проживання, де прийнята на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль.

18.07.2018 представник позивача, діючи на підставі нотаріальної довіреності, подав безпосередньо до відповідача особисту заяву позивачки про призначення пенсії нотаріально посвідчену та апостильовану. Заява позивача прийнята відповідачем разом із усіма необхідними оригіналами документів, які надані для огляду та засвідчення копій, що підтверджується штампом відповідача від 18.07.2018 року.

До заяви додано копію паспорту гр. України для виїзду за кордон, довідку про присвоєння ідентифікаційного коду, копію пенсійного посвідчення, копії довідок про роботу позивачки на ВАТ «Турбоатом».

10.08.2018 року додатково надано копію листа ГУ ДМС в Харківській області № 6301.6.2-16306/63.3-18 від 30.07.2018 року, у якому зазначено, що за даними обліку та моніторингу інформації про реєстрацію проживання ГУДМС України в Харківській області гр. ОСОБА_1 зареєстрованою/знятою з реєстраційного обліку на території харківської області не значиться; позивачка документована паспортом гр. України серії НОМЕР_1 та відповідно до ст.5 Закону України «Про громадянство» від 18.01.2001 року є громадянкою України, втрата громадянства не оформлювалася; оригінали архівних довідок по ВАТ «Турбоатом»

За результатами розгляду наданих документів 17.08.2018 року відповідачем винесено рішення про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з підстав відсутності документів, які підтверджують належність до громадянства України та відсутності відомостей щодо реєстрації її на території Харківської області. Копія рішення направлена на адресу позивачки, яка зазначена у заяві про призначення/ перерахунок пенсії.

Листом від 02.01.2019 № 11/48-02-03 представника позивачки проінформовано про прийняте рішення та повідомлено про те, що рішення про відмову у призначенні/перерахунку пенсії направлено на адресу заявниці, яка в казана у заяві та надано копію рішення.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Лист відповідача від 02.01.2019 №11/48-02-03 у відповідь на заяву представника позивача про призначення пенсії довірителю, за змістом та формою не може вважатися "відмовою" у розумінні ч.5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За своїм змістом цей лист носить інформативно-роз`яснювальний характер, хоча позивач вважає саме цей лист рішенням про відмову у призначенні/ перерахунку пенсії. Між тим, до правових актів індивідуальної дії належать рішення, прийняті суб`єктом владних повноважень, які спрямовані на виникнення, зміну або припинення права та обов`язків суб`єктів, щодо яких вони прийняті.

Відтак, оцінивши за своїм змістом лист-відповідь від 02.01.2019 №11/48-02-0302.01.2019 , суд приходить до висновку, що він не є актом індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень, оскільки, носить лише роз`яснювальний та інформаційний характер.

Проте, враховуючи те, що додатком до листа було рішення про відмову у призначенні пенсії за віком від 17.08.2018 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 8, п.1 ст.11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, в а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи передбачені законом. Особами, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню є громадяни України.

Перелік документів для призначення, перерахунку пенсії визначений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846.

Відповідно до п.1.1 Порядку № 22-1 1.1. заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі за місцем проживання (реєстрації).

Відповідно до п. 2.9 Порядку № 22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік). Згідно п. 2.22 Порядку за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування.

Суд зазначає, що із наявної в матеріалах справи копії закордонного паспорту позивачки, яка була подана до відповідача разом з іншими документами, встановлено, що останні виданий 02.04.1998 року, термін дії десять років (02.04.2008) та згідно відмітки термін дії паспорту подовжено до 02.04.2018 року.

Суд зазначає, що правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи, визначає Закон України від 20.11.2012 № 5492-VI «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі Закон № 5492-VI).

Згідно з абз.1 ч.1-3 ст. 22 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на яку він оформлений, і дає право цій особі на виїзд з України і в`їзд в Україну. Кожен громадянин України має право на отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон оформляється особам, які не досягли шістнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли шістнадцятирічного віку, - на 10 років.

Пунктом 14 частини сьомої статті 22 Закону № 5492-VI визначено, що до паспорта громадянина України для виїзду за кордон вноситься така інформація: дата закінчення строку дії документа.

Пунктом 1 «Перехідних положень» Закону № 5492-VI визначено, що документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, видані до дня набрання чинності цим Законом, є чинними до закінчення строку їх дії та не підлягають обов`язковій заміні.

Згідно з підпунктом 2 пункту 89 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 № 152, паспорт для виїзду за кордон визнається недійсним, вилучається, анулюється та знищується у разі: закінчення строку його дії або прийняття рішення про його обмін до закінчення строку його дії.

З вищевикладеного слідує, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон є належним документом, що засвідчує особу, виключно протягом дії такого паспорта та втрачає чинність після закінчення строку його дії.

Оскільки, на момент подання заяви про призначення пенсії сплинув строк дії паспорту для виїзду за кордон, який надано представником позивача на підтвердження належності позивачки до гр. України, суд приходить до висновку, що позивачем не дотримано положень п.2.9, 2.22 Порядку № 22-1 при поданні документів. Доказів продовження строку дії паспорту до суду позивачем або уповноваженими представниками останнього не надано.

Щодо підстави відмови в призначенні пенсії - не підтвердження реєстрації на території Харківської області, то суд вважає їх необгрунтованими, оскільки статтею 24 Конституції України передбачено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовним або іншими ознаками.

Частиною другою статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Вирішуючи даний спір, суд, керуючись частиною другою статті 2 КАС України, зобов`язаний перевірити рішення суб`єктів владних повноважень, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Зважаючи на те, що заявником разом із заявою від 18.07.2018 про поновлення виплати пенсії відповідачу не наданий чинний документ, що посвідчує особу заявника, суд дійшов висновку, про обґрунтованість прийнятого рішення про відмову в поновленні пенсії, а викладені у позовній заяві вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування такого рішення є необґрунтованими та у їх задоволенні слід відмовити.

Вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача поновити виплату пенсії, з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходів є похідними, тобто такими, що залежать від задоволення вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в поновленні пенсії, відповідно у їх задоволенні слід також відмовити.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані і у задоволенні позову слід відмовити повністю.

За правилами статті 139 КАС України понесені позивачем витрати у виді судового збору за подання даного позову покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 263 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Зоркіна Ю.В.