Справа № 240/7228/19
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Житомир справа № 240/7228/19

категорія 112030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ємільчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ємільчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у якому просив:

- визнати дії Ємільчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», - протиправними;

- скасувати рішення Ємільчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 21.11.2018 щодо відмови у призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Ємільчинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій на п`ять років, як громадянину, який потерпів від Чорнобильської катастрофи 4 категорії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зарахувавши до стажу роботи період трудової діяльності із 01.11.1994 в підсобному господарстві Ємільчинської райсільгоспхімії с. Медведове Ємільчинського району Житомирської області, яке згідно розпорядження голови Ємільчинської ради народних депутатів №147 від 15.06.1995 було перейменовано в приватно-колективне сільськогосподарське підприємство ім. Островського с. Медведове, яке згодом на підставі протоколу №3 засідання зборів членів ПКСП від 05.04.2000 було реформовано в Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Медведове», починаючи з моменту звернення із заявою про призначення пенсії, тобто з 12.11.2018.

В обґрунтування позову зазначає, що згідно записів трудової книжки колгоспника, має 24 роки трудового стажу, однак відповідач не врахував до трудового стажу період роботи із 01.11.1994 по 12.03.2003 зіславшись на невірне оформлення записів у трудовій книжці.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Копію ухвали позивач отримав 24.05.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відділом документального забезпечення суду 31.05.2019 зареєстровано відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову та вказує, що врахувати період роботи із 01.11.1994 по 12.03.2003 в Підсобному господарстві Райсільгоспхімії неможливо у зв`язку з невірним оформленням записів у трудовій книжці. Довідку, видану архівним сектором Ємільчинської РДА №459 від 24.10.2018 також неможливо врахувати у зв`язку з тим, що звільнення підтверджено на ОСОБА_1 (не вказано по батькові) та без дати звільнення, відомості у формі ОК-2 за період 2001-2003 роки відсутні. Тому період роботи з листопада 1994 по 1999 рік враховано згідно довідок про заробітну плату. Страховий стаж становить 16 років 2 місяці 16 днів чого не достатньо для призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зниження пенсійного віку на 5 років.

Ухвалою суду від 05 червня 2019 року призначено адміністративну справу до судового розгляду у судовому засіданні на 20.06.2019. Визнано обов`язковою явку у судове засідання представника Ємільчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. Зобов`язано на дати письмові пояснення та копію заяви ОСОБА_1 від 12.11.2018.

До суду 20 червня 2019 року надійшли письмові пояснення відповідача та надано належним чином завірену копію заяви ОСОБА_1 від 12.11.2018 та копії документів, що були подані заявником для призначення пенсії

Відділом документального забезпечення суду 20 червня 2019 року зареєстровано клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи у порядку письмового провадження.

До суду 20.06.2019 надійшли пояснення представника Ємільчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними ст.ст. 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав.

Згідно з частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Ємільчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою від 12 листопада 2018 року про призначення пенсії за віком (а.с. 36). До заяви додано: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; документ про місце проживання (реєстрації) особи; паспорт; трудову книжку; довідку про прийняття на роботу (навчання) №700459, №33, 3653, №13, №01-29/785-П, №4994/09, витяг з РЦЗ; документи про надання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС чи потерпілого (№488, №9025)(а.с. 37).

Рішенням від 20 листопада 2018 року по розгляду питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України ОСОБА_1 відмовлено у призначення пенсії за віком відповідно до п. 2 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 51-52)

Листом №3090/02-2 від 21.11.2018 Ємільчинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області проінформовано ОСОБА_1 про прийняте рішення, яким відмовлено у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком. Повідомлено, що ОСОБА_1 , згідно наданої довідки №9025 від 12.11.2018, має право на зниження пенсійного віку на 5 років. Вказано: «Аналізуючи трудову книжку виявлено, що врахувати роботу з 01.11.1994 року по 12.03.2003 року в Підсобному господарстві Ємільчинської Райсільгоспхімії не можливо, в зв`язку з невірним оформленням записів в трудовій книжці. Довідку, видану архівним сектором Ємільчинської РДА №459 від 24.10.2018 також неможливо врахувати у зв`язку з тим, що звільнення підтверджено на ОСОБА_1 (не вказано по батькові) та без дати звільнення, відомості у формі ОК-2 за період 2001-2003 роки відсутні. » (а.с. 14-16).

Вважаючи таку відмову протиправною, а свої права порушеними, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Згідно зі ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII (далі - Закон № 796-XII) пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Положеннями ст. 15 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" визначено умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом № 796-XII або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Належність позивача до категорії осіб, потерпілих від Чорнобильської катастрофи 4 категорії ніким не оспорювалась, а тому позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Право позивача на пенсію зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідачем не заперечується та визнається за ОСОБА_1 право для пенсію за віком, за умови наявності страхового стажу 20 років.

Наразі, з рішення пенсійного органу, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, вбачається що позивачу не зараховано періоди роботи з 01 листопада 1994 року по 12 березня 2003 року у підсобному господарстві Ємільчинської райсільгоспхімії. Загальний стаж роботи позивача, зарахований пенсійним органом, становить 16 років 2 місяці 16 днів.

Представник відповідача надав до суду пояснення з яких вбачається, що позивачу зараховано стаж роботи, у спірний період, із 15.11.1994 по 15.12.1994 згідно довідки №699; із 15.03.1995 по 15.01.1996, із 15.03.1996 по 31.03.1996, із 15.04.1997 по 30.04.1997, із 15.06.1997 по 15.10.1997, із 15.03.1998 по 15.04.1998, із 15.08.1999 по 15.10.1999, із 15.12.1999 по 31.12.1999 - згідно довідки №654 та із 01.01.2000 по 31.12.2003 відповідно до інформації з єдиного державного реєстру застрахованих осіб.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Частиною 3 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Так Ємільчинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не врахувало спірний період у зв`язку з невірним оформленням записів у трудовій книжці.

Судом досліджену наявну в матеріалах адміністративної справи копію трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 та встановлено наступне.

Так у трудовій книжці міститься запис №15 від 01.11.1994 про прийняття у підсобне господарство Ємільчинської райсільгоспхімії с. Медведово Ємільчинського р-ну Житомирської обл., різноробочим. Підстава внесення запису: наказ №49 від 23.11.1994.

Вказана інформація підтверджується архівною довідкою №459 від 24.10.2018. (а.с. 45)

Представник відповідача у судовому засіданні зауважив, що запис №15 зроблено 01.11.1994 тоді як підстава для його внесення наказ від 23.11.1994.

Згідно запису №16 від 01.03.1995 «переведений по переводу в приватно-колективне господарство ім. Островського с. Медведове, різноробочим». Підстава внесення запису: наказ №1 від 28.02.1995.

Так, згідно інформації, яка міститься у архівній довідці №459 від 24.10.2018, у протоколах засідання правління, зборів уповноважених членів Приватно-колективного сільськогосподарського підприємства ім. Островського за 2015 рік відсутні рішення про переведення з підсобного господарства Ємільчинського райоб"єднання «Сільгоспхімія» с. Медведове в ПКСП ім. Островського, ОСОБА_1 . (а.с. 45)

Щодо запису №17 від 20.03.2000 в якому зазначено, що відповідно до Указу Президента України від 03.12.1999 №1529/99, звільнений із займаної посади в порядку переводу у приватно-орендне сільськогосподарське підприємство ім. Островського с. Медведове, різноробочим.

Згідно запису №18 від 15.05.2000, переведений по переводу з приватно-колективного с/г підприємства ім. Островського в приватно-орендне с/г підприємство «Медведово», різноробочим. Підстава внесення запису: наказ №3 від 05.04.2000.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, запису про переведення на нове місце роботи передує запис про звільнення з попереднього місця роботи.

Відповідно до запису у трудовій книжці, 13.03.2003 звільнений з роботи та членів колгоспу за власним бажанням. Підстава внесення запису: наказ №6 від 13.03.2003.

Представником відповідача не заперечується та архівною довідкою підтверджується зміна назви та правонаступництво юридичної особи, де працював позивач із листопада 1994 року по березень 2003 року.

Суд відмічає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17 провадження №К/9901/1298/17.

Крім того, суд зазначає, що згідно позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17 (№К/9901/1298/17) недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на особисті права такого робітника.

Враховуючи викладене, суд вважає, що неврахування відповідачем стажу роботи позивача із 01.11.1994 по 13.03.2003, є протиправним, а тому позовна заява у частині підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання призначити пенсію.

З урахуванням того, що інформація щодо наявного у позивача страхового стажу в матеріалах справи відсутня, у суду відсутні підстави для перевірки дотримання відповідачем інших умов щодо виникнення у позивача права на пенсію, зокрема, наявності чи відсутності необхідного страхового стажу для призначення пенсії.

Статтею 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенство права. Верховенство права - це розуміння того, що верховна влада, держава та її посадові особи мають обмежуватися законом.

Обмеження дискреційної влади як складова верховенства права і правової держави вимагає, насамперед, щоб діяльність як держави загалом, так і її органів, підпорядковувалася утвердженню і забезпеченню прав і свобод людини.

Відповідно до положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Враховуючи наведене, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява у частині зобов`язати призначити пенсію, не підлягає задоволенню.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 03.05.2019 (а.с.4).

Отже, позивачем сплачено судовий збір за одну позовну вимогу немайнового характеру, а тому суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ємільчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 21.11.2018 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до п. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Ємільчинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Свято-Миколаївська, 31, м. Олевськ, 11001, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 12.11.2018 про призначення пенсії, із урахуванням стажу роботи ОСОБА_1 із 01.11.1994 по 13.03.2003.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ємільчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Свято-Миколаївська, 31, м. Олевськ, 11001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) документально підтверджені судові витрати у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено у повному обсязі: 10 липня 2019 року.

Суддя О.В. Лавренчук