Справа № 200/6324/19-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2019 р. Справа№200/6324/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянув у письмовому провадженні в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області до товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛЕКТРОСТАЛЬ про стягнення капіталізованих платежів

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області звернулось до суду із позовом до голови комісії з припинення товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛЕКТРОСТАЛЬ про стягнення капіталізованих платежів на суму 2 442 762,28 грн. та зобов`язання включити позивача до реєстру кредиторів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем отримано інформацію про початок процедури ліквідації юридичної особи відповідача, після чого останньому управлінням дирекції Фонду направлена заява про визнання кредиторських вимог. Сума платежів, які підлягають капіталізації для розрахунку з потерпілими, які втратили працездатність під час виконання трудових обов`язків становить 2 442 762,28 грн. Оскільки в добровільному порядку капіталізацію таких коштів відповідачем не проведено, відповідь на заяву про визнання кредиторських вимог не надано, позивач звернувся до суду з вимогою щодо їх стягнення та зобов`язання включити позивача до реєстру кредиторів.

В наданій суду заяві позивач просив розглянути справу в письмовому провадженні.

Відповідач до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на адміністративний позов не надав.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 16.05.2019 позов залишено без руху, позивачу надано строк на усунення його недоліків. Ухвалою від 31.05.2019 продовжено вказаний строк. У встановлений судом строк недоліки позову усунуто, ухвалою від 12.06.2019 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні на 03.07.2019. Через неявку представників сторін до судового засідання справу розглянуто на підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження. Ухвалою від 10.07.2019 залишено без розгляду позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача включити позивача до реєстру кредиторів у зв`язку з відкликанням.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю ЕЛЕКТРОСТАЛЬ зареєстровано в якості юридичної особи за кодом , місцезнаходження: 85612, Донецька обл., Мар`їнський район, місто Курахове, промислова Зона, 70, перебуває в стані припинення з 04.02.2019, що вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відомості якого розміщені на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch).

Згідно постанов про призначення страхових виплат потерпілим та особам, які мають право на отримання страхових виплат (у разі смерті потерпілого) внаслідок нещасного випадку на виробництві, що стався з потерпілими у товаристві з обмеженою відповідальністю ЕЛЕКТРОСТАЛЬ, що підтверджується відповідними актами про нещасний випадок на виробництві, їх розслідування, свідоцтвами про смерть щомісячні страхові виплати призначено: ОСОБА_1 в сумі 4193,05 грн., ОСОБА_2 в сумі 1794,26 грн., ОСОБА_3 в сумі 709,03 грн., ОСОБА_4 в сумі 10 991,96 грн., ОСОБА_5 в сумі 3727,59 грн., ОСОБА_6 в сумі 3983,25 грн., ОСОБА_7 в сумі 1777,06 грн., ОСОБА_8 в сумі 1776,93 грн., ОСОБА_9 в сумі 2474,50 грн.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку розмір потреби в капіталізації коштів обчислено ним щодо кожної з наведених осіб із врахуванням ступеню втрати їх працездатності, віку, розміру щомісячної виплати, середнього очікування тривалості життя.

За наслідком проведеного розрахунку позивачем сформовано та направлено відповідачу заяву від 28.03.2019 № 01-20/1466 про визнання кредиторських вимог на суму капіталізованих платежів у розмірі 2 442 762,28 грн., яка отримана відповідачем 01.04.2019.

Відповідь від відповідача щодо розгляду ним вказаної заяви позивача не надійшла, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом 10.05.2019.

В подальшому позивачем отримано від відповідача заяву від 04.06.2019 № 25/02 про визнання кредиторських вимог.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, визначено Законом України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV). За змістом ст. 5 Закону № 1105-XIV основними принципами страхування від нещасного випадку є: паритетність держави, представників застрахованих осіб та роботодавців в управлінні страхуванням від нещасного випадку; своєчасне та повне відшкодування шкоди страховиком; обов`язковість страхування від нещасного випадку осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством про працю, а також добровільність такого страхування для осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності; надання державних гарантій реалізації застрахованими громадянами своїх прав; обов`язковість сплати страхувальником страхових внесків; формування та витрачання страхових коштів на солідарній основі; диференціювання страхового тарифу з урахуванням умов і стану безпеки праці, виробничого травматизму та професійної захворюваності на кожному підприємстві; економічна заінтересованість суб`єктів страхування в поліпшенні умов і безпеки праці; цільове використання коштів страхування від нещасного випадку.

Згідно зі ст. 4 Закону № 1105-XIV Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Згідно з ч. 1 ст. 9 вказаного Закону основними завданнями Фонду та його робочих органів є, зокрема реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування; надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону.

Пунктами 1 та 3 ч. 2 ст. 10 Закону визначено що Фонд зобов`язаний забезпечувати фінансування та виплачувати матеріальне забезпечення, страхові виплати і надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом; вживати заходів щодо раціонального використання коштів і забезпечення фінансової стабільності Фонду.

Відповідно до п.п. 1 та 5 ч. 1 ст. 11 вказаного Закону джерелами формування коштів Фонду є: страхові внески страхувальників та застрахованих осіб; капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 765 «Про реалізацію статей 45 і 92 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" затверджено Порядок капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов`язань підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров`ю, відповідно до абз. 2 п. 1 якої капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів.

Статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14 травня 1992 року № 2343-XII визначено, що банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

В той же час, іншого нормативно-правового акту, який визначав би порядок капіталізації платежів, Кабінетом Міністрів України прийнято не було.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

У відповідності до ч. 1 ст. 112 Цивільного кодексу України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у першу чергу щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом, що узгоджується з приписами ч. 1 ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно ч. 3 ст. 110 цього Кодексу якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.

Частиною 2 ст. 1205 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним ст. 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

Отже, капіталізація страхових виплат проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у всіх випадках ліквідації страхувальника не залежно від підстави такої ліквідації.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 26 червня 2012 року у справі № 21-156а12.

Пункт 2 Порядку № 765 визначає порядок розрахунку щодо кожного платежу, що підлягає капіталізації.

Відповідно до п. 3 цього Порядку капіталізація платежів нараховується за період, що визначається, з різниці між середньої тривалості життя для чоловіків і жінок і їхнім віком на момент проведення капіталізації.

Згідно п. 4 вказаного Порядку до суми платежів, що підлягають капіталізації, включається заборгованість суб`єкта підприємницької діяльності - банкрута з виплат, пов`язаних з його зобов`язаннями відшкодувати шкоду, заподіяну життю і здоров`ю громадян, а саме суми одноразової допомоги, щомісячних виплат втраченого заробітку, витрат по догляду за потерпілим та виплат за листками непрацездатності.

За п. 5-1 Порядку № 765 у вимогах Фонду до суб`єкта підприємницької діяльності, щодо якого порушено справу про банкрутство, зазначається сума, визначена з урахуванням кожного платежу, що підлягає капіталізації. Суми платежів, капіталізованих відповідно до зазначених вимог у процесі ліквідації суб`єкта підприємницької діяльності - банкрута, перераховуються ліквідатором (арбітражним керуючим) робочому органу виконавчої дирекції Фонду, у якому суб`єкт підприємницької діяльності перебуває на обліку.

Позивачем направлялась відповідачу заява про визнання кредиторських вимог від 28.03.2019 № 01-20/1466 на суму капіталізованих платежів у розмірі 2 442 762,28 грн., де наводились із яких сум виплат потерпілим виходив позивач. Заперечень щодо суми платежів, що підлягають капіталізації відповідач не висловлював, у листі позивачу від 04.06.2019 № 25/02 вказав про визнання кредиторських вимог.

Доказів перерахування на користь позивача суми капіталізованих платежів відповідачем суду не надано, тобто фактично вимоги кредитора (позивача) не задоволені.

Згідно з ч. 2 ст. 17 цього Закону строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що заборгованість з капіталізованих платежів, що мають надійти до Фонду у випадках ліквідації страхувальників, є одним з видів заборгованості перед Фондом, а отже, позовна давність у даних правовідносинах не застосовується.

При цьому, відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 112 Цивільного кодексу України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи. Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно. Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Не отримавши відповідь на заяву від 28.03.2019 № 01-20/1466, отриману відповідачем 01.04.2019, позивач звернувся до суду із даним позовом 10.05.2019, тобто з дотриманням вимог ст. 112 Цивільного кодексу України у межах розумного строку з дня, коли міг дізнатись про фактичне невиконання відповідачем кредиторських вимог управління.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заявленої суми капіталізованих платежів у розмірі 2 442 762,28 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Беручи до уваги, що позивач є суб`єктом владних повноважень, на підставі ст. 139 КАС України підстав для розподілу судових витрат немає.

З огляду на викладене вище, на підставі положень Закону України "Про рекламу", Закону України Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення, Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року № 667, Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 р. № 693, та керуючись статтями 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Свободи, буд. 5) до товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛЕКТРОСТАЛЬ (, місцезнаходження: 85612, Донецька обл., Мар`їнський район, місто Курахове, промислова Зона, 70) про стягнення капіталізованих платежів, - задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛЕКТРОСТАЛЬ капіталізовані платежі на суму 2 442 762 (два мільйони чотириста сорок дві тисячі сімсот шістдесят дві) гривні 28 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.С. Михайлик