Справа № 520/1733/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Бадюков Ю.В.

10 липня 2019 р. Справа № 520/1733/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:
21.02.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із визначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, про відмову в призначенні йому одноразової грошової допомоги, оформлене п. 10 протоколу № 2 від 18.01.2019 року (далі Рішення);

- зобов`язати Міністерство оборони України (далі МО України) призначити та виплатити йому одноразову грошову допомоги, передбачену ст. 16 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» (подалі Закон № 2011-XII, в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 (далі - Порядок № 975 в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), у зв`язку із встановленням йому третьої групи інвалідності в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, та надіслати це рішення Харківському обласному військкомату (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) для видання наказу про виплату йому такої допомоги;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно направити його документи щодо призначення одноразової грошової допомоги розпоряднику бюджетних коштів МО України.

ОСОБА_1 просить зобов`язати відповідача МО України подати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування вимог позивач зазначає про хибність викладеного відповідачем МО України в Рішенні про встановлення йому у 2011 році інвалідності, що надає право на отримання одноразової грошової допомоги. Позивач зазначає що оскільки інвалідність внаслідок травми, контузії, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії встановлена йому 12.12.2016 року, він має право на отримання такої допомоги відповідно до положень ст. 16 Закону № 2011-XII.

Заперечуючи проти вимог ОСОБА_1 , у відзивах на адміністративний позов відповідачі зазначали що одноразова грошова допомога військовослужбовцям, звільненим зі строкової служби, призначається у разі, якщо інвалідність внаслідок поранення, захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби. Оскільки позивачу встановлено інвалідність у понад визначений законодавством тримісячний строк, підстави для призначення та виплати одноразової грошової допомоги відсутні.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 року в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що ані ст. 16 Закону № 2011-XII, ані Порядком, які діяли на час настання інвалідності позивача, не передбачалось можливості отримання одноразової допомоги військовослужбовцю строкової військової служби у разі настання інвалідності після спливу трьох місяців від дати звільнення зі служби.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, постить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення вимог його адміністративного позову.

ОСОБА_1 зазначає, що згідно з обставинами справи йому змінено категорію інвалідності та встановлено третю групу інвалідності внаслідок травми, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії з 12.12.2016 року безстроково. Отже моментом винесення права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону № 2011-XII є дата встановлення інвалідності 12.12.2016 року. За таких обставин, він має право на призначення одноразової грошової допомоги.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідачів не надходив, що не перешкоджає розгляду справи.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 з 12.05.1979 року по 12.05.1981 року проходив дійсну військову службу у рядах Радянської Армії, у період часу з 25.12.1979 року у складі військової частини п/пр. 83599 приймав участь в бойових діях на території Республіки Афганістан (а.с. 9 звор., 10-11).

Рішенням Харківської обласної МСЕК від 01.02.2017 року позивачу з 12.12.2016 року встановлена Ш група інвалідності, причина інвалідності - травма, контузія, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (до 12.12.2012 року позивач був визнаний інвалідом Ш групи загального захворювання) (а.с. 14, 12-13).

Із Рішення (а.с. 9) вбачається, що Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із визначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, розглянувши подані позивачем документи, встановила, що інвалідність Ш групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, ОСОБА_1 встановлена під час первинного огляду органами МСЕК у 2011 році.

Відповідно до п. 6 ст. 16 Закону № 2011-XII у редакції, яка діяла на час встановлення інвалідності у 2011 році, п. 4 п. 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499, одноразова грошова допомога призначається особам, звільненим із строкової військової служби, у разі якщо інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, настала не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби.

ОСОБА_1 звільнено з військової служби 12.05.1981 року і, таким чином, він не має права на отримання одноразової грошової допомоги, так як інвалідність йому установлена пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби.

Частиною 2 ст. 2 КАС України установлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені судом обставини, колегія суддів зазначає, що Рішення відповідача не відповідає критерію обґрунтованості, оскільки при його прийняті Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із визначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум ураховувався хибний висновок про встановлення 17.05.2011 року позивачу ОСОБА_1 інвалідності внаслідок травми, контузії, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Пунктом 3 Порядку № 975 передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Частиною 2 ст. 16 Закону № 2011-XII (у редакції, чинній на час встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності, тобто на 12.12.2016 рік) передбачалося, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті (п. 4);

встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби (п. 5).

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 по визнання протиправним і скасування Рішення.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Виходячи з наведеного, Порядком № 975 встановлено вичерпний перелік рішень (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), що приймаються розпорядником бюджетних коштів за наслідками розгляду висновку керівника уповноваженого органу стосовно виплати одноразової грошової допомоги, та перелік документів, зазначений в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Згідно із ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Задовольняючи вимогу ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування Рішення, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог позивача, зобов`язавши Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із визначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії та додані до неї документи і прийняти відповідне рішення, згідно із Порядком № 975, оскільки прийняття такого рішення відноситься до дискреційних повноважень МО України.

Відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За наведених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про зобов`язання відповідача МО України фактично про прийняття рішення про призначення і виплату йому одноразової грошової допомоги.

Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 70 рішення у справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

З урахуванням обставин, встановлених рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2018 року у справі № 820/3356/18, що набрало законної сили 24.09.2018 року, колегія суддів вважає обґрунтованою вимогу позивача стосовно покладення на відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язку повторно направити його документи щодо призначення одноразової грошової допомоги розпорядникові бюджетних коштів МО України.

Згідно із ч. 1. ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Оскільки звернення позивача ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги відбулось ще у 2017 році (обставина, встановлена рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2018 року у справі № 820/3356/18), колегія суддів вважає обґрунтованим клопотання позивача про зобов`язання відповідача МО України подати звіт про виконання судового рішення протягом 45 днів з дня набрання ним чинності.

Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 315 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року скасувати в частині, якою відмовлено в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із визначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, про відмову в призначенні йому одноразової грошової допомоги, оформлене п. 10 протоколу № 2 від 18.01.2019 року і про зобов`язання Харківського обласного військового комісаріату повторно направити документи щодо призначення одноразової грошової допомоги розпоряднику бюджетних коштів Міністерству оборони України з прийняттям нового судового рішення про їх задоволення.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із визначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, оформлене п. 10 протоколу № 2 від 18.01.2019 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно направити документи ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України.

Зобов`язати Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із визначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії та додані до неї документи і прийняти відповідне рішення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року скасувати в частині, якою відмовлено в задоволені заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Зобов`язати Міністерство оборони України подати звіт про виконання судового рішення протягом 45 днів з дня набрання ним чинності.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський

Постанова складена і підписана 10 липня 2019 року.