Справа № 420/3607/19
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3607/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Катаєвої Е.В.,

за участю секретаря судового засідання Левчук О.В.,

представника позивача - Гайдай О.В.,

представника відповідача - Янковської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (65091 м. Одеса, вул. Розумовського,37) про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовом (а.с.90-94) звернувся ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі Управління ДВС) про скасування постанови від 22.05.2019 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 46765,42 євро, 267047,96 грн за виконавчим провадженням ВП№56920613.

Позивач зазначив, що рішенням суду по справі №2-2934/11 стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за Договором відновлювальної кредитної лінії №1808 від 21 березня 2008р в загальній сумі 467 654,23 євро, 4 555 673,36 гривень. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ „Державний ощадний банк України" за договором відновлювальної кредитної лінії № 1808 від 21 березня 2008р у розмірі 467 654,23 євро, 4 555 673,36 гривень - звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 21.03.2008р за реєстровим №476, а саме на: нежиле приміщення офісу №167, загальною площею 132.6 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2007 року шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Також стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» сплачений судовий збір у розмірі 1700,00 гривень по 566,67 гривень з кожного, а також витрати на ІТЗ у розмірі 30,00 гривень по 10,00 гривень з кожного.

Рішення суду свідчить про те, що відповідальність ОСОБА_1 обмежується лише вартістю реалізованого предмету іпотеки. При цьому в ході здійснення виконавчих дій з боржника стягнуто виконавчий збір у розмірі 188 519,37 грн, про що зазначено в Постанові про стягнення виконавчого збору ВП № 56920613 від 22.05.2019 року.

21.05.2019 виконавче провадження завершено відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно до Постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №56920613 від 21.05.2019 року в ході здійснення виконавчих дій реалізовано предмет іпотеки, а саме: нежиле приміщення офісу № 167 , загальною площею 132,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за ціною 2 074 127,84 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що приймаючи оскаржувану постанову відповідач суттєво знехтував приписи Закону України «Про іпотеку», в частині вимог, які забезпечуються іпотекою та визначення меж відповідальності майнового поручителя, яким є особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника. Згідно зі ст.11 Закону майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Статтею 33 Закону встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя». Відповідно до ч.8 ст.47 Закону якщо сума, одержана від реалізації предмета іпотеки, не покриває вимоги іпотекодержателя, він має право отримати решту суми з іншого майна боржника у порядку, встановленому законом.

Під час виконавчих дій було реалізовано предмет іпотеки та закінчено виконавче провадження постановою ВП №56920613 від 21.05.2019 року у зв`язку з реалізацією предмета Іпотеки, а саме: нежиле приміщення офісу № 167 , загальною площею 132,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за ціною 2 074 127,84 грн.

Позивач вважає, що він, як майновий поручитель, відповідає перед стягувачем лише вартістю предмета іпотеки.

Також в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з ч.3 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом. Тобто у ч.З ст.40 цього Закону є відповідне застереження - у випадку якщо виконавчий збір не стягнуто.

Але в Постанові про стягнення виконавчого збору ВП №56920613 від 22.05.2019 року відповідач підтвердив обставину, що в ході здійснення виконавчих дій з боржника стягнуто виконавчий збір у розмірі 188 519,37 грн.

Ухвалою суду від 20.06.2019 року позов залишений без руху та наданий строк для усунення недоліків (а.с.75-79).

Ухвалою суду від 04.07.2019 року (а.с.2-4) поновлений позивачу строк звернення до суду з даним позовом, позов прийнятий до розгляду та відкрите провадження у справі. Визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст.ст.268-273 КАС України щодо розгляду термінових справ. Судове засідання призначене на 10.07.2019 року.

Відповідачем наданий відзив на позов (а.с.147-151), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову та зазначив, що у Відділі примусового виконання рішень управління ДВС з 03.08.2018 на виконанні перебував виконавчий лист №2934/11, виданий Приморським районним судом м. Одеси від 12.10.2016, згідно з яким в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «Державний ощадний банк України» за договором відновлюваної кредитної лінії № 1808 від 21 березня 2008 р у розмірі 467 654,23 євро, 4 555 673,36 гривень, - звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 21.03.2008 р, а саме на нежиле приміщення офісу №167, загальною площею 132.6 кв.м., яке знаходиться за адресою- АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Постанову про відкриття виконавчого провадження, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення - отримано представником боржника ОСОБА_4 - 29.08.2018 року. 06.08.2018 року державним виконавцем Відділу накладено арешт на вказане нежиле приміщення.

Відповідно до Іпотечного договору за №476, ОСОБА_1 передав у заставу Банку вказане нерухоме майно. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.10.2018 по справі № 2-2934/11, звернуто стягнення на нерухоме майно боржника - ОСОБА_1 , а саме на нежиле приміщення офісу № 167 , загальною площею 132,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «Державний ощадний банк України» за договором відновлюваної кредитної лінії №1808 від 21 березня 2008р у розмірі 467 654,23 євро, 4 555 673,36 грн, відповідно до виконавчого листа № 2934/11 виданого Приморським районним судом м. Одеси від 12.10.2016 року. Вказана ухвала набрала чинності 08.10.2018.

Відділом виконані виконавчі дії щодо реалізації майна, яке було реалізоване на електронних торгах за сумою 2183292,46 грн.

Представник відповідача з посиланням на ч.3 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» вважав винесення 22.05.2019 державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору, яку виведено в окреме виконавче провадження № 59209281 правомірним, оскільки від реалізації предмета іпотеки надійшла сума - 2183292,46 грн, її було розподілено як того вимагає Закон України «Про виконавче провадження», та вже після розподілу сум, з урахуванням розподіленого виконавчого збору, стягненню підлягає виконавчий збір - 46 765,42 євро, 267 047,96 грн.

Представник позивача у судовому засіданні посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги у судовому засіданні не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 01.04.2015 року по справі № 2-2934/11 стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за Договором відновлювальної кредитної лінії №1808 від 21.03.2008р в загальній сумі 467 654,23 євро, 4 555 673,36 гривень.

Також суд вирішив в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством „Державний ощадний банк України" за договором відновлювальної кредитної лінії №1808 від 21 березня 2008р у розмірі 467 654,23 євро, 4 555 673,36 гривень - звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 21.03.2008 р за реєстровим №476, а саме на: нежиле приміщення офісу № 167. загальною площею 132.6 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2007р, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Вказаним рішенням суду стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» сплачений судовий збір у розмірі 1700,00 гривень по 566,67 гривень з кожного, а також витрати на ІТЗ у розмірі 30,00 гривень по 10,00 гривень з кожного.

В частині виконання рішення суду щодо звернення стягнення на майно ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ за договором іпотеки 12.10.2016 року виданий Приморським районним судом виконавчий лист (а.с.153-154).

Також судом встановлено, що ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 08.10.2018 року по справі №2-2934/11 задоволено подання державного виконавця про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку. Ухвалою суду звернено стягнення на майно ОСОБА_1 : нежиле приміщення офісу № 167, загальною площею 132.6 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством „Державний ощадний банк України" за договором відновлювальної кредитної лінії №1808 від 21 березня 2008р у розмірі 467 654,23 евро, 4 555 673,36 грн.

Відділом Управління ДВС виконано рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 21.03.2008р. за реєстровим №476, а саме на: нежиле приміщення офісу №167, загальною площею 132.6 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом продажу на прилюдних торгах.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 21.05.2019 року ВП№56920613 за виконавчим листом №2934/11 виданим 12.10.2016 року Приморським районним судом міста Одеса виконавче провадження закінчено на підставі п.15 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». В постанові зазначено, що в ході здійснення виконавчих дій реалізовано предмета Іпотеки, а саме: нежиле приміщення офісу № 167 , загальною площею 132,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за ціною 2 074 127,84 грн (а.с.156-157).

22.05.2019 року державним виконавцем прийнята постанова про стягнення виконавчого збору ВП№56920613, в якій державний виконавець з посиланням на ч.3 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», а також на те, що в ході здійснення виконавчих дій з боржника стягнуто виконавчий збір у розмірі 188519,37грн постановив стягнути з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 46765,42 євро,267047,96грн.

Позивач вважаючи вказану постанову незаконною оскаржив її до суду.

Суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України №1404-VIII від 02.06.2016 року «Про виконавче провадження» (далі - Закон України №1404- VIII), відповідно до ст.1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст.5 Закону примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Статтею 3 Закону визначений перелік виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню, якими є, зокрема, ухвали, постанови судів у цивільних справах.

Згідно зі ст.15 Закону сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Приморський районний суд міста Одеси при розгляді позову АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості у рішенні від 01.04.2015 року встановив сутність спірних правовідносин, а також відповідальність кожного відповідача щодо погашення заборгованості по кредитному договору №1808 від 21032008 року.

Суд дійшов висновку, що стягненню в солідарному порядку на користь АТ "Ощадбанк" підлягає кредитна заборгованість, що складає 467 654,23 євро, 4 555 673,36 гривень з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки відповідальність поручителя і позичальника є солідарною.

Судом було також встановлено, що у якості забезпечення виконання зобов`язань по Кредитному договору, між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 21.03.2008р був укладений Іпотечний договір, згідно якого Банку було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення офісу №167, загальною площею 132,6 кв.м.

Керуючись положеннями Закону України «Про іпотеку» суд дійшов висновку щодо правомірності позовних вимог АТ «Ощадбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки, що був переданий ОСОБА_1 , у якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором.

У урахуванням встановлених обставин суд частково задовольнив позовні вимоги позивача та стягнув в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за Договором відновлювальної кредитної лінії № 1808 від 21.03.2008р в загальній сумі 467 654,23 євро, 4 555 673,36 гривень, а також вирішив в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ „Державний ощадний банк України" за договором відновлювальної кредитної лінії № 1808 від 21 березня 2008р. у розмірі 467 654,23 евро, 4 555 673,36 гривень - звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 21.03.2008 р. за реєстровим № 476, а саме на: нежиле приміщення офісу № 167. загальною площею 132.6 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Таким чином, рішенням суду чітко визначені боржники та об`єм їх матеріальної відповідальності.

Що стосується позивача по даній справі він за рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 01.04.2015 року є боржиком щодо виконання рішення суду в частині звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ „Державний ощадний банк України" за договором відновлювальної кредитної лінії № 1808 від 21 березня 2008р на предмет іпотеки за договором іпотеки від 21.03.2008р за реєстровим №476, а саме на: нежиле приміщення офісу № 167, загальною площею 132.6 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Саме у вказаній частині рішення виписаний виконавчий лист, який надійшов до Управління ДВС та був виконаний.

Крім того, при виконання рішення в частині - звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 21.03.2008 р. за реєстровим № 476, нежиле приміщення офісу № 167. загальною площею 132.6 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом реалізації на електронних торгах був стягнутий виконавчий збір із суми реалізації предмета іпотеки.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 21.05.2019 року ВП№56920613 за виконавчим листом №2934/11 виданим 12.10.2016 року Приморським районним судом міста Одеса виконавче провадження закінчено на підставі п.15 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». В постанові зазначено, що в ході здійснення виконавчих дій реалізовано предмета Іпотеки, а саме: нежиле приміщення офісу № 167 , загальною площею 132,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за ціною 2 074 127,84 гри.(а.с.156-157).

Пунктом 15 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки.

При цьому виконавчий збір за реалізоване майно був стягнутий у повному обсязі.

Проте 22.05.2019 року відповідачем приймається оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 46765,42 євро, 267047,96грн.

Суд вважає, що вказана постанова є неправомірною, оскільки державним виконавцем Грінчук О.М. безпідставно визнаний фактично боржником за боргом, який рішенням суду стягнутий у солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Відповідач не навів у відзиві будь-яких обґрунтувань в спростування доводів позивача.

Згідно з частиною 2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням встановлених фактів суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною та скасування постанови від 22.05.2019 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 46765,42 євро, 267047,96грн за виконавчим провадженням ВП№56920613.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає, що з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 9605,00грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 262, 241-246, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративного позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (65091 м. Одеса, вул. Розумовського,37, ) про скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 22.05.2019 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 46765,42 євро, 267047,96грн за виконавчим провадженням ВП№56920613.

Стягнути з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 9605,00грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Е.В. Катаєва

.