Справа № 826/8310/18
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8310/18 Суддя (судді) першої інстанції: Каракашьян С.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 26 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м.Києві про визнання протиправним та скасування наказу в частині, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до ГУ НП у м.Києві, в якому просив визнати протиправним наказ відповідача від 01 грудня 2016 року №948 о/с в частині присвоєння ОСОБА_1 спеціального звання рядового поліції та зобов`язати відповідача внести до нього зміни про присвоєння ОСОБА_1 спеціального звання лейтенанта поліції з 01 грудня 2016 року; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 оклад за спеціальним званням лейтенанта поліції з 01 грудня 2016 року по 27 квітня 2017 року включно в сумі 4900,00 грн; зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити ОСОБА_1 та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 нараховану надбавку за стаж служби з 01 грудня 2016 року по 27 квітня 2017 року включно в сумі 3210,00 грн; зобов`язати відповідача встановити, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 надбавку за специфічні умови проходження служби з 01 грудня 2016 року по 26 січня 2018 року включно в розмірі 100% від грошового забезпечення, яке складається з посадового окладу за спеціальним званням, нарахованої надбавки за стаж служби, а також стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 нараховану надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції з 01 грудня 2016 року по 26 січня 2018 року включно в сумі 77134,45 грн; зобов`язати відповідача встановити, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 премію з 01 січня 2017 року по 31 березня 2017 року включно в розмірі, рівнозначному розміру, встановленому в грудні 2016 року, а саме в розмірі 250% від грошового забезпечення, яке складається з посадового окладу, нарахованого окладу за спеціальним званням, нарахованої надбавки за стаж служби, нарахованої надбавки за специфічні умови проходження служби, а також стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 нараховану премію з 01 січня 2017 року по 31 березня 2017 року в сумі 76050,00 грн; визнати протиправним рішення (накази) в частині позбавлення і зменшення ОСОБА_1 премій в сумі 18405,05 гривен., а також стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 премію в сумі 18405,05 грн; зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за незабезпечення одностроєм, здійснити перерахунок одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням сум нарахованих окладів за спеціальне звання, надбавки за стаж служби і за специфічні умови проходження поліції в сумі 14642,55 грн; зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за весь час затримки розрахунку та стягнути його з відповідача на користь ОСОБА_1 , а саме стягнути середній заробіток (грошове забезпечення) з 26 січня 2018 року по 23 травня 2018 року у сумі 92829,86 грн, а також зобов`язати нарахувати і виплатити середній заробіток (грошове забезпечення), що становить 24807,98 грн, з 24 травня 2018 року по день фактичного розрахунку.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 26 лютого 2019 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовну заяву у повному обсязі. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що на момент призначення позивача на посаду він мав вищу освіту не нижче бакалавра, а тому відповідач мав забезпечити присвоєння первинного звання лейтенанта поліції, специфічні умови роботи слідчим є загальновідомими, а тому відповідна надбавка підлягала нарахуванню та виплаті позивачу, скасування та зменшення раніше призначеної позивачу премії здійснювалось безпідставно, право вимоги про стягнення коштів (грошової компенсації) на відшкодування завданої шкоди передбачено нормами КАС України, а обставини невиплати окладу за спеціальним званням лейтенант поліції, за стаж служби та середнього заробітку взагалі не досліджувались судом.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав. В суді першої інстанції його позиція обґрунтовувалась тим, що преміювання поліцейських є виключним правом керівників органів поліції, яке застосовується в залежності від особистого внеску в загальний результат служби, відповідачем правомірно присвоєно позивачу первинне спеціальне звання молодшого складу поліції, в той же час, повноваження щодо присвоєння первинних спеціальних звань середнього складу поліції належать керівнику поліції, а не відповідачу, виплата компенсації за незабезпечення одностроєм нормативно-правовими актами не передбачено, при перебуванні на курсах первинної професійної підготовки грошове забезпечення виплачується із розрахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби, а надбавка за специфічні умови проходження служби позивачу встановлена не була, у зв`язку з чим відсутні підстави для здійснення додаткових нарахувань.

У відповідності до ст.311 КАС України справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, наказом Головного управління МВС України в м.Києві від 06 листопада 2015 року №1009 о/с (а.с.18) майора міліції ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого оперативно-пошукового сектору відділу карного розшуку Подільського РУ, звільнено з 06 листопада 2015 року у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік).

Наказом ГУ НП у м.Києві від 01 грудня 2016 року №948 о/с (а.с.19) позивача прийнято на службу в поліції за конкурсом та призначено з 01 грудня 2016 року у Деснянському управлінні поліції слідчим відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу без доступу до інформації з грифами секретності «цілком таємно» та «таємно», з посадовим окладом 2500,00 гривень, присвоївши спеціальне звання «рядовий поліції».

24 січня 2017 року ГУ НП в м.Києві видано наказ №47 о/с (а.с.20), яким внесено до наказу ГУ НП у м.Києві від 01 грудня 2016 року №948 о/с наступні зміни, перший абзац наказу доповнено словами: «з тимчасовим вибуттям на курси первинної професійної підготовки до Державної установи «Вишгородський навчальний центр підготовки поліцейських» Національної поліції України з 05 грудня 2016 року».

Відповідно до наказу Національної поліції України від 28 квітня 2017 року №324 о/с (а.с.21) присвоєно спеціальні звання поліції по Головному управлінню Національної поліції у м.Києві майор поліції рядовому поліції ОСОБА_1, слідчому відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Деснянського управління поліції, майорові міліції, у порядку переатестування.

22 січня 2018 року ГУ НП у м.Києві видано наказ №49 о/с (а.с.22), яким згідно з п.7 (за власним бажанням) ч1 ст77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції майора ОСОБА_1 (0053859) слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Деснянського управління поліції, 26 січня 2018 року, установивши щомісячну премію за січень 2018 року в розмірі 0 відсотків.

Вважаючи, що відповідач протиправно 01 грудня 2016 року не присвоїв ОСОБА_1 спеціальне звання лейтенант поліції, не нараховував оклад за вказаним спеціальним званням, зменшував розмір премії, не виплачував надбавки за стаж служби та специфічні умови праці, не забезпечив одностроєм, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку про правомірність оспорюваного наказу від 01 грудня 2016 року №948 о/с про прийняття позивача на службу в поліції, присвоївши спеціальне звання «рядовий поліції» і як наслідок відсутності підстав для нарахування і виплати позивачу окладу за спеціальним званням лейтенанта поліції і надбавки за стаж служби, а також про не підтвердження специфічних умов проходження служби в поліції, і відсутності підстав для встановленні позивачу надбавки за специфічні умови проходження служби, а питання преміювання поліцейського є правом, а не обов`язком відповідача і оцінка результатів роботи поліцейського є виключно дискреційним повноваженням керівника поліцейського підрозділу, яка проводиться в межах його власного розсуду про ефективність роботи підлеглого, та не може бути перевірена та досліджена судом, в той же час, ні Порядком забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час), ні Законом України «Про Національну поліцію» не передбачено компенсацію за незабезпечення одностроєм.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію», який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року №260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання».

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.17 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.13 наведеного Закону систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

До складу апарату центрального органу управління поліції входять організаційно поєднані структурні підрозділи, що забезпечують діяльність керівника поліції, а також виконання покладених на поліцію завдань.

Згідно з ч.1 ст.15 цього Закону територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Частинами 1, 2 ст.21 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що безпосереднє керівництво поліцією здійснює керівник поліції. Керівник поліції призначається на посаду та звільняється з посади Кабінетом Міністрів України за поданням Прем`єр-міністра України відповідно до пропозицій Міністра внутрішніх справ України.

Пунктом 18 ч.1 ст.22 наведеного Закону передбачено, що керівник поліції присвоює спеціальні звання поліції відповідно до цього Закону.

Отже, Головне управління Національної поліції у м.Києві є територіальним органом поліції, натомість центральним органом управління поліцією є Національна поліція України, яку очолює керівник поліції, призначений на посаду Кабінетом Міністрів України за поданням Прем`єр-міністра України відповідно до пропозицій Міністра внутрішніх справ України.

Статтею 80 Закону України «Про Національну поліцію» визначено види спеціальних звань поліцейських, та відповідно до ч.1 наведеної статті спеціальне звання «рядовий поліції» належить до спеціальних звань молодшого складу, а спеціальне звання «лейтенант поліції» належить до спеціальних звань середнього складу.

Порядок присвоєння спеціальних звань визначено у ст.81 Закону України «Про Національну поліцію», згідно з ч.1 якої первинні звання молодшого складу поліції присвоюються керівниками органів поліції, керівниками навчальних закладів, які здійснюють підготовку поліцейських, та науково-дослідних установ поліції, які приймають рішення про прийняття на службу в поліції, одночасно з рішенням про прийняття на службу та призначення на посаду.

Відповідно до ч.2 наведеної статті первинні спеціальні звання середнього складу поліції присвоює керівник поліції в порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ України.

Таким чином, присвоєння первинних спеціальних звань середнього складу поліції, до яких належить спеціальне звання «лейтенант поліції» належить до виключних повноважень керівника поліції, натомість, до повноважень керівників територіальних органів поліції, до яких належить відповідач, ГУ НП у м.Києві, входить присвоєння первинних спеціальних звань молодшого складу, до яких належить спеціальне звання «рядовий поліції».

Як вбачається з матеріалів справи наказ від 01 грудня 2016 року №948 о/с (а.с.19), яким позивача прийнято на службу в поліції та призначено з 01 грудня 2016 року слідчим відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу був виданий територіальним органом поліції, а саме Головним управлінням Національної поліції у м.Києві, до повноважень керівника якої віднесено присвоєння виключно первинних звань молодшого складу поліції.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на положення ч.6 ст.81 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої громадянам, які мають вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем не нижче бакалавра, після прийняття на службу в поліції та призначення на посади, які заміщуються особами середнього і вищого складу поліції, присвоюється первинне спеціальне звання лейтенанта поліції.

Колегія суддів звертає увагу, що наявність у позивача вищої освіти з освітньо-кваліфікаційним рівнем «спеціаліст» (а.с.100) в жодному разі не наділяє відповідача повноваженнями з присвоєння спеціального звання «лейтенант поліції», оскільки присвоєння первинних спеціальних звань середнього складу поліції належить до виключної компетенції керівника поліції. Наявність позовів до керівника поліції та Національної поліції України з матеріалів справи не вбачається.

Крім того, пунктами 2, 3 Порядку присвоєння спеціальних звань поліції та позбавлення спеціальних звань, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 березня 2016 року №177, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04 квітня 2016 року за №498/28628, передбачено, що первинні спеціальні звання середнього складу поліції присвоюються особам, уперше прийнятим на службу в поліцію, які не мають військових звань офіцерського складу запасу або спеціальних звань середнього складу інших органів державної влади з призначенням на посаду, після закінчення курсів первинної професійної підготовки (спеціалізації) та оголошуються наказом по особовому складу. Первинні спеціальні звання поліції присвоюються особам, уперше прийнятим або переведеним на службу в поліцію з інших органів державної влади, з наявним військовим або іншим спеціальним званням у порядку переатестування, після закінчення курсів первинної професійної підготовки (спеціалізації).

Згідно з п.5 наведеного Порядку первинні спеціальні звання особам, зазначеним у пунктах 2, 3 цього розділу, присвоює Голова Національної поліції України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визнання протиправним наказу відповідача від 01 грудня 2016 року №948 о/с в частині присвоєння ОСОБА_1 спеціального звання рядового поліції і зобов`язання внести зміни до цього наказу щодо присвоєння позивачу спеціального звання лейтенанта поліції.

Наказом МВС України від 06 квітня 2016 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за №669/28799, затверджено Порядок та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), які визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання).

Пунктом 3 р.І наведеного Порядку передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з п.3 р.ІІ вказаного Порядку надбавка за стаж служби в поліції поліцейським виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно з додатком 11 до постанови №988.

Таким чином, враховуючи, що судом встановлено відсутність підстав для зобов`язання відповідача присвоїти ОСОБА_1 з 01 грудня 2016 року спеціального звання «лейтенант поліції» колегія суддів вважає необґрунтованими позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу оклад за спеціальним званням лейтенанта поліції та відсоткову надбавку за стаж служби з урахуванням окладу за спеціальним званням «лейтенант поліції».

Відповідно до п.4 р.ІІ «Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання» надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції поліцейським виплачується в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби. Розмір надбавки встановлюється кожному поліцейському індивідуально залежно від специфіки умов проходження служби (успішне виконання повноважень, якість, складність, обсяг та важливість виконуваних завдань, залучення до розробки проектів нормативно-правових актів тощо) на підставі мотивованого подання керівника структурного підрозділу відповідного органу поліції та оголошується наказом по особовому складу. Виплата надбавки проводиться на підставі наказу про її встановлення з дня, зазначеного в наказі, у разі відсутності дати - з дня підписання наказу.

Таким чином, передумовою для нарахування та виплати надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції є відповідний наказ про її встановлення, який видається на підставі мотивованого подання керівника структурного підрозділу відповідного органу поліції. Відсутність наказу про встановлення позивачу надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції свідчить про безпідставність позовних вимог в частині зобов`язання відповідача встановити, нарахувати і виплатити таку надбавку, а тому суд першої інстанції правомірно відмовив у їх задоволенні.

Згідно з п.12 р.ІІ «Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання» керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції. Розміри премії встановлюються за рішенням керівників органів поліції відповідно до затверджених ними положень про преміювання та наявного фонду грошового забезпечення. Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції. У випадку допущення поліцейськими проступків, які впливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок премії в наступному місяці. Накази про преміювання поліцейських видаються до 25 числа кожного місяця на підставі списків начальників структурних підрозділів органу поліції, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (п.1 Постанови).

Пунктом 4 наведеної Постанови надано право керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення, зокрема, здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.

Таким чином, встановлення премії є правом, а не обов`язком керівника, і її розмір залежить від особистого внеску поліцейського в загальний результат служби та виплачується у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції. Зазначеним правом відповідач користується в залежності від власної оцінки роботи конкретного поліцейського. Така оцінка результатів роботи поліцейського належить до дискреційних повноважень керівника органу поліції, здійснюється на його власний розсуд та суд не має права втручатися у виключну компетенцію відповідача.

В той же час, згідно з п.1 р.ІІІ «Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання» поліцейським, які тимчасово вибувають із збереженням штатної посади на курси післядипломної освіти та первинної професійної підготовки до навчальних закладів (установ), за час навчання, а також за час дороги до місця навчання і назад виплачується грошове забезпечення, яке вони отримували за основною штатною посадою, із розрахунку посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.

Тобто, під час вибуття поліцейського на курси первинної професійної підготовки до розрахунку їх грошового забезпечення включається виключно посадовий оклад, оклад за спеціальним званням та надбавка за стаж служби. Натомість, включення до зазначеного розрахунку премії положеннями законодавства, що регулює спірні правовідносини - не передбачено.

Крім того, в матеріалах справи наявні копії доповідних записок про грошове забезпечення окремим працівникам Деснянського УП ГУНП у м.Києві за період червень 2017 року - січень 2018 року (а.с.46-68) в яких визначався розмір премії позивача із зазначенням відповідних підстав її зменшення, зокрема у зв`язку з не направленням до суду жодного провадження, не вихід на добове чергування, а також рапорти про зменшення премій через неналежне виконання службових обов`язків і низькі показники в роботі (а.с.69-71).

Колегія суддів звертає увагу, що накази про встановлення премії працівникам підрозділів ГУ НП у м.Києві за період грудень 2016 року - січень 2018 року (а.с.149-204) позивачем не оскаржувались.

За таких обставин, беручи до уваги наведені вище положення законодавства, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача встановити, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 премію.

Твердження апелянта про відсутність у доповідних записках про грошове забезпечення окремим працівникам Деснянського УП ГУНП у м.Києві та рапортах про низькі показники в роботі такого обов`язкового реквізиту, як дата їх складання, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду, та не беруться судом до уваги, враховуючи, що в них наявні дати їх подання до начальника ГУ НП у м.Києві та начальника Деснянського УП ГУНП у м.Києві із проставлянням відповідної резолюції, скріпленої підписом.

В той же час, з огляду на відсутність будь-яких наказів про позбавлення і зменшення ОСОБА_1 премій, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню з огляду на їх безпідставність.

Щодо зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу грошову компенсацію за незабезпечення одностроєм, колегія суддів звертає увагу на таке.

Частиною 1 ст.20 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейські мають єдиний однострій. Поліцейський отримує однострій безоплатно.

Наказом МВС України від 22 червня 2016 року №530, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21 липня 2016 року за №1004/29134, затверджено норми належності однострою поліцейських (у мирний час).

Організація забезпечення поліцейських одностроєм згідно з нормами належності однострою поліцейських (у мирний час) визначаються Порядком забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час), затвердженим наказом МВС України від 12 вересня 2017 року №772, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 жовтня 2017 року за №1224/31092.

Пунктом 2 р.І наведеного Порядку визначено, що однострій - загальна назва предметів одягу, головних уборів, взуття, білизни, спорядження та знаків розрізнення, що мають особливі відмінні ознаки (колір, конструкція, крій, фурнітура), зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України. Однострій поділяється на предмети однострою особистого користування та предмети однострою, які використовуються як інвентарне майно. Предмети однострою особистого користування передаються в постійне особисте користування поліцейським безоплатно з одночасним списанням з балансу відповідного органу (закладу, установи) поліції на підставі належно оформленої роздавальної відомості на предмети однострою (додаток 1) та акта приймання-передачі за встановленою згідно із законодавством формою.

Згідно з п.3 р.І вказаного Порядку на кожного поліцейського для здійснення контролю за станом забезпечення його предметами однострою згідно з нормами належності та за строками їх носіння (експлуатації) оформлюється арматурна картка (додаток 2). Облік предметів однострою в арматурній картці ведеться з дати призначення поліцейського на відповідну посаду згідно з наказом по особовому складу.

Відповідно до п.п.1-3 р.ІІ цього Порядку однострій особистого користування, який надходить до органів (закладів, установ) поліції, видається поліцейським згідно із затвердженими нормами належності та з урахуванням строків носіння (експлуатації), зазначених у них. Дострокова видача предметів однострою дозволяється тільки у випадках, передбачених цим Порядком. Одностроєм особистого користування забезпечується поліцейський, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції, з дня присвоєння відповідного спеціального звання поліції до дня звільнення зі служби в поліції. Однострій видається поліцейським безоплатно на майбутній термін служби та на строк, що передбачений нормами належності.

З арматурної картки позивача (а.с.43) вбачається, що його було забезпечено наступним одностроєм: у квітні 2017 року - кепі типу А, костюм типу А, черевики типу А; у грудні 2017 року - кашкет типу А, кітель, брюки, сорочка сірого кольору, галстук типу А.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Таким чином, захисту в адміністративному суді може підлягати виключно порушене право позивача.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач, будучі поліцейським, мав право на безоплатне отримання однострою у відповідності до положень ст.20 Закону України «Про Національну поліцію» та наказів МВС України від 22 червня 2016 року №530 і від 12 вересня 2017 року №772, натомість він не звертався до відповідача або до суду стосовно неналежного забезпечення його одностроєм під час проходження служби в поліції.

В той же час, нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, не містять положень, які передбачають право позивача на грошову компенсацію за незабезпечення його одностроєм під час його служби в поліції, з урахуванням того, що позивач наказом ГУ НП у м.Києві від 22 січня 2018 року №49 о/с був звільнений зі служби в поліції за власним бажанням.

Таким чином, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за незабезпечення одностроєм є безпідставними, такими, що не ґрунтуються на положеннях законодавства та не підлягають задоволенню.

В той же час, жодних доказів заподіяння позивачу шкоди внаслідок протиправних рішень, дій чи бездіяльності ГУ НП у м.Києві матеріали справи не містять, а тому посилання апелянта на п.6 ч.1 ст.5 КАС України із зазначенням, що внаслідок не забезпечення ОСОБА_1 одностроєм йому було завдано шкоди у значному розмірі відхиляються судом.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу окладу за спеціальним званням лейтенанта поліції, надбавки за стаж служби з урахуванням окладу за спеціальним званням, надбавки за специфічні умови праці, премії та компенсації за не забезпечення одностроєм, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині здійснення перерахунку грошової допомоги при звільненні з врахуванням наведених складових грошового забезпечення і нарахування та виплати середнього заробітку (грошового забезпечення) за весь час затримки розрахунку не підлягають задоволенню, як похідні.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності з боку відповідача протиправних дій, рішень чи бездіяльності в рамках спірних правовідносин та щодо безпідставності позовних вимог ОСОБА_1

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 26 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 05 липня 2019 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучма