Справа № 160/2850/19
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2019 року Справа № 160/2850/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук - Борисенко Н.В.
при секретарі судового засідання - Пухловій Ю.С.
представника позивача - Ревункова В.М.
представника відповідача - Бохан О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» (ПрАТ «ЕНЕРГОРЕСУРСИ») до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними, скасування припису та постанов про накладення штрафу,-
28.03.2019 ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» (ПрАТ «ЕНЕРГОРЕСУРСИ») звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати повністю Припис про усунення виявлених порушень № ДН 712/269/АВ від 15.02.2019 Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області;
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладання штрафу № ДН 712/269/АВ/МГ-ФС/228 від 14.03.2019 на суму 166 920,00 грн. Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області;
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладання штрафу № ДН 712/269/АВ/ІП-ФС/229 від 14.03.2019 року на суму 4 173,00 грн. Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області;
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладання штрафу № ДН 712/269/АВ/ТД-ФС/230 від 14.03.2019 на суму 625 950,00 грн. Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області;
- судові витрати ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» у розмірі 13 876,00 грн. на сплату судового збору за подання адміністративного позову покласти на відповідача.
Позивач вважає, оскаржувані припис та постанови про накладання штрафу є необгунтованими та незаконними, а висновки, зроблені відповідачем під час проведення позапланового заходу, викладені поверхнево, без перевірки в натурі, без досконалого вивчення наданих копій документів, а тому звернувся з даним адміністративним позовом до суду для захисту своїх законних прав та інтересів.
Ухвалою суду від 29.03.2019 справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 16.04.2019 судом було відмовлено у задоволенні заяви ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЕНЕРГОРЕСУРСИ" про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЕНЕРГОРЕСУРСИ" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування припису та постанов про накладення штрафу.
24.04.2019 до суду від представника позивача надійшла заява про виклик свідків, які можуть надати пояснення стосовно відомих їм обставин щодо характеру цивільно-правових відносин, які мають значення для справи та пояснень щодо того, чи існували порушення трудового законодавства, на підставі яких прийняті оскаржувані рішення. 26.04.2019 до суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому останній проти задоволення адміністративного позову заперечував у повному обсязі та просив відмовити у його задоволенні повністю. Свою правову позицію обгрунтовує тим, що інспекційним відвідуванням було встановлено, що 4 працівникам позивача оплата праці за роботу в надурочний час у липні-грудні 2018 року в подвійному розмірі не здійснена, що є порушенням ч.1 ст.106 КЗпП України та порушенням інших норм і гарантій в оплаті праці, передбачених ст.12 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108. Надані до інспекційного відвідування табелі не містять відміток про відпрацьовані за місяць надурочні, вечірні, нічні години, а також інші відхилення від нормальних умов роботи (відпустки, тимчасова непрацездатність, відрядження, прогули і т.д.), що свідчить про незабезпечення позивачем достовірного обліку виконуваної працівниками роботи, та порушення вимог ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці». В порушення ч.11 ст.96 КЗпП України, ч.11 ст.6 Закону України «Про оплату праці» та п.3.1.2 Колективного договору системи оплати праці, встановлені наказом голови Правління, без погодження з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником). Аналізуючи умови цивільно-правових договорів, форми і терміни розрахунку за ними, встановлено, що Договори, укладені між ПрАТ «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» (Замовник) та найманими працівниками (Виконавцями): 1. ОСОБА_1 ; 2. ОСОБА_2 ; 3. ОСОБА_3 ; 4. ОСОБА_4 ; 5. ОСОБА_5 , - мають ознаки трудових правовідносин, а всі виплати по ним є заробітною платою. Зміст зазначених цивільно-правових договорів вказує на те, що їх предметом є процес праці, а не її кінцевий результат. Жодним пунктом договорів не встановлено обсяг виконуваної роботи у вигляді конкретних фізичних величин, які підлягають вимірюванню, що повинні бути відображені в акті їх приймання. Не містять у ньому і відомості щодо того, який саме конкретний результат роботи повинен передати Виконавець Замовнику, не визначено переліку завдань роботи, її видів, кількісних і якісних характеристик. Крім того, роботи (послуги) з технічної перевірки приладів обліку електроенергії, виконані за договором цивільно-правового характеру ОСОБА_5 , відносяться до робіт з підвищеною небезпекою виконання якої можливе за умови проходження ним навчання, інструктажу та перевірки знань з охорони праці. В сою чергу, за нормою ст.1 Закону №2694 працівник - особа, яка працює на підприємстві, в організації, установі та виконує обов`язки або функції згідно з трудовим договором (контрактом). Проте, всупереч приписів ст.18 Закону №2694, ст. 837 Цивільного кодексу України, до робіт підвищеної небезпеки з технічної перевірки приладів обліку електроенергії, за цивільно-правовим договором залучений 1 найманий працівник - ОСОБА_5 Позивачем фактично було допущено до роботи працівника ОСОБА_6 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що порушує вимоги ст. 24 КЗпП.
14.05.2019 до суду від представника позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій останній підтримав свою правову позицію, викладену в адміністративному позові та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
22.05.2019 до суду від представника відповідача надійшли письмові заперечення, в яких останній підтримав свою правову позицію, викладену в письмовому відзиві на адміністративний позов та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Ухвалою суду від 18.06.2019 було задоволено заяву ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування припису та постанов про накладення штрафу та зупинено стягнення за виконавчими провадженнями № 59259432, № 59259487, №59256873 відкритими Нікопольським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на підставі постанов, винесених першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Осадчим Ігорем Михайловичем 14.03.2019 за №ДН 712/269/АВ/МГ-ФС/228 на суму 166 920, 00 грн., № ДН 712/269/АВ/ІП-ФС/229 на суму 4 173,00 грн., № ДН 712/269/АВ/ТД-ФС/230 на суму 625 950,00 грн. до набрання законної сили судовим рішенням у справі №160/2850/19.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив адміністративний задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені в адміністративному позові, письмовій відповіді на відзив, додатково наданих документів на підтвердження своєї правової позиції.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись наобставини, зазначені у відзиві на адміністративний позов та запереченнях на відповідь на відзив.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, пояснення свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.
Зазначений акт було отримано позивачем 11.02.2019.
Не погодившись із висновками, викладеними в акті, 14.02.2019 ПрАТ «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» направило до відділу Держпраці заперечення та зауваження № 14-72 до Акту інспекційного відвідування № ДН 712/269/АВ від 11.02.2019.
20.02.2019 позивачем було отримано лист «Про розгляд заперечень до акту інспекційного відвідування» за № 62/4.3.-19 від 14.02.2018, в якому позивача було повідомлено про те, що його заперечення на висновок щодо порушення законодавства про працю з питань оформлення трудових відносин не приймається.
15.02.2019 відділом Держпраці було направлено на адресу позивача припис про усунення виявлених порушень № ДН 712/269/АВ від 15.02.2019 зі строком усунення порушень до 25.02.2019, який останній отримав 18.02.2019.
Не погодившись із даним приписом, 26.02.2019 позивачем було подано скаргу № 14-98 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про повне скасування припису про усунення виявлених порушень № ДН 712/269/АВ від 15.02.2019, складеного на підставі Акту проведення інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю за № ДН 712/269/АВ від 11.02.2019.
19.03.2019 ПрАТ «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» отримано рішення Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № 2059-16/04 від 12.03.2019 «Про розгляд скарги Приватного акціонерного товариства «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» на припис головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Нікопольському регіоні Засядьвовк Т.Т. від 15.02.2019 № ДН 712/269/АВ» , відповідно до якого скарга позивача була залишена без задоволення.
14.03.2019 за рішенням Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 21.02.2019 відбувся розгляд справи про накладання штрафу за порушення законодавства про працю на ПрАТ «ЕНЕРГОРЕСУРСИ», що оформлено постановами про накладання штрафу, які отримані ПрАТ «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» 20.03.2019, а саме: постанова про накладання штрафу № ДН 712/269/АВ/МГ-ФС/228 від 14.03.2019 на суму 166 920,00 грн.; постанова про накладання штрафу № ДН 712/269/АВ/ІП-ФС/229 від 14.03.2019 на суму 4173,00; постанова про накладання штрафу № ДН 712/269/АВ/ТД-ФС/230 від 14.03.2019 на суму 625 950,00 грн.
Вирішуючи позовні вимоги по суті спору, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Згідно з статтею 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедуру проведення Управліннями Держпраці перевірки стану додержання законодавства про працю, визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V та Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 (чинного на час виникнення спірних правовідносин).
Абзацом 3 статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено, що заходи державного нагляду ( контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Відповідно до частин 4, 5 статті 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" №877-V, заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом (стаття 3 Закону №877-V).
Відповідно до п.п. 6 п.5 Порядку №295, інспекційні відвідування проводяться, зокрема за інформацією Пенсійного фонду України та його територіальних органів про:
- роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної;
- роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу;
- роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків;
- працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року;
- роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України "Про відпустки");
- роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації;
- роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів;
- роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників.
Щодо п. п. 2, 3, 4, 5 припису № ДН 712/269/АВ від 15.02.2019 та постанов про накладання штрафу № ДН 712/269/АВ/МГ-ФС/228 від 14.03.2019, № ДН 712/269/АВ/ІП-ФС/229 від 14.03.2019 суд зазначає наступне.
Нормами до абз.10 ч.1 ст.6 Закону №877-V встановлено, що під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала саме підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні на проведення заходу державного нагляду.
Суд звертає увагу, що відповідачем, в порушення норм до абз.10 ч.1 ст.6 Закону №877-V, під час інспекційного відвідування перевищено свої повноваження щодо підстав проведення позапланового заходу (контролю) та перевірялися не тільки питання, які стали підставою для інспекційного відвідування, а питання трудового законодавства в цілому.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач, вийшов за межі своїх повноважень та допустив незаконне розширення сфери перевірки, чим порушив ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
На підставі вищевикладеного, суд вважає, що п. п. 2, 3, 4, 5 припису № ДН 712/269/АВ від 15.02.2019 та, як наслідок, винесені постанови про накладання штрафу №ДН 712/269/АВ/МГ-ФС/228 від 14.03.2019, № ДН 712/269/АВ/ІП-ФС/229 від 14.03.2019 не стосуються питань, необхідність перевірки яких стали підставою для здійснення інспекційного відвідування та не є порушеннями, пов`язаними з нарахуванням заробітної плати менше мінімальної та працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року.
Щодо п. 1 припису № ДН 712/269/АВ від 15.02.2019 та постанови про накладання штрафу № ДН 712/269/АВ/ТД-ФС/230 від 14.03.2019 суд зазначає наступне.
За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань праці (далі - Положення № 96), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, Державна служба України з питань праці Держпраці) відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.
Судом було встановлено, що між ПрАТ «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» та п`ятьма фізичними особами протягом 2018 року було укладено цивільно-правові договори на надання послуг, а саме: інформаційно-консультаційних послуг, послуг на технічне обслуговування обладнання, послуг з програмного забезпечення, за умовами яких виконавці, фізичні особи, зобов`язуються надати послуги в обсязі і на умовах передбачених даними договорами, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги.
Цивільно-правові договори на надання послуг були укладені з наступними фізичними особами:
- фізичною особою ОСОБА_1 укладені договори №02-8548 01.04.2018 на період з 01.04.2018 до 30.06.2018, №02-8831 від 01.07.2018 на період з 01.07.2018 до 31.07.2018, №02-8881 від 01.08.2018 на період з 01.08.2018 до 31.10.2018. Предметом договорів є надання (на свій страх і ризик) відповідно до заявок Замовника консультаційних послуг відносно формування архіву звільнених працівників за 2016-3017 роки; проведення аналізу трудової діяльності (стажу) працюючих працівників Замовника; формування списку працівників, які будуть мати право виходу на пенсію;
- фізичною особою ОСОБА_2 укладено договір від 21.12.2018 за № 02-9057 на період з 21.12.2018 по 21.03.2019. Предметом договору є обов`язок з надання (на свій страх і ризик) відповідно до заявок Замовника консультаційних послуг відносно проведення аналізу трудової діяльності (стажу) працюючих працівників Замовника; по формуванню списку працівників, які будуть мати право виходу на пенсію у наступному календарному році; консультаційні послуги відносно порядку, правил, вимог законодавства і необхідних документів для працевлаштування іноземних громадян у Замовника;
- фізичною особою ОСОБА_3 укладено договори від 10.04.2018 за № 02-8558 терміном дії з 10.10.2018 по 10.10.2018 та від 11.10.2018 за №02-8923 терміном дії з 11.10.2018 до 10.10.2019. Предметом договору є зобов`язання по наданню послуг технічного обслуговування та ремонту апаратів газування води сатуратор) у кількості 19 шт.;
- фізичною особою ОСОБА_4 укладено договір від 22.01.2018 №02-8420 на період з 22.01.2018 по 31.03.2018. З урахуванням додаткових угод до договору термін дії надання послуг продовжено до 31.12.2018. Предметом договору є супровід та технічна підтримка програмного забезпечення програми АСУ «Заробітна плата», працездатності всіх звітних форм в програмі, блокування звітних періодів;
- фізичною особою ОСОБА_5 укладений від 03.09.2018 №17-8891 на період з 03.09.2018 до 31.12.2018. Предметом договору є зобов`язання Виконавця (на свій страх і ризик) з надання послуги по технічному обслуговуванню ланцюгів обліку електроенергії Замовника.
Згідно пунктів 9 зазначених договорів з фізичними особами у разі виникнення розбіжностей, спори за цими Договорами вирішуються відповідно до норм діючого цивільного законодавства України та зазначені у цих Договорах правовідносини не регулюються нормами трудового законодавства. Фізичні особи, виконавці послуг, не підпорядковуються правилам внутрішнього трудового розпорядку Замовника. Основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від цивільно-правових є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного результату.
Трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. Підрядник, який виконує роботи згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який працює відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик. За трудовим договором після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є праця к а в процесі виробництва, тоді як предметом цивільно-правового договору є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт. У випадку, фізичні особи не надавали замовнику трудових книжок, вони не входять до штату підприємства, не підлягають правилам внутрішнього трудового розпорядку, облік робочого часу замовником не здійснюється, то вказані відносини відповідають договору підряду.
Пунктами 5 цивільно-правових договорів, укладених між Позивачем та фізичними сторони погодили, що вартість робіт по цивільно-правовому договору встановлюється сторонами у відповідних грошових сумах, а вартість робіт за звітний остаточно вказується у актах наданих послуг. Пунктами 8 угод сторони погодили, підрядники зобов`язані виконати роботи у узгоджені сторонами обсягах і строки, пунктів 4 цивільно-правових договорів сторонами погоджено, що факти надання г з боку Виконавців засвідчуються актами здачі-прийняття послуг, які підписуються сторонами після надання послуг. Крім того, пунктами 1 договорів зазначено, що Виконавці по завершенню звітного періоду надають звіти про надані послуги помісячно.
У відповідності до норм Цивільного кодексу України діє принцип свободи договору. Згідно з ст.6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ст. ст. 902-903 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто, а якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і по сторін. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію і діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначення обсягу робіт.
Крім того, як зазначає Мінпраці в листі від 26.12.2003 № 06/1-4/200 та Мінсоцполітики в листі від 16.05.2011 № 151/06/186-11 за цивільно-правовими договорами у трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи, фізична особа-виконавець не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку підприємства, вона сама організовує свою роботу та виконує її на власний ризик, а підтвердженням виконаної роботи або наданої послуги є акт, підписаний замовником-підприємством і виконавцем - фізичною особою.
У судовому засіданні свідки по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , особи, які працюють у позивача, підтвердили, що працюють за цивільно-правовими договорами на надання послуг, підписавши які, сторони дійшли згоди щодо всіх його істотних умов, які не суперечать нормам чинного цивільного законодавства України та зазначили, що відповідно до укладених цивільно-правових договорів отримували кошти не за процес праці, а його конкретний (кінцевий) результат, який визначається після закінчення роботи і оформлюється актом здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг).
У судовому засіданні судом було встановлено, що під час проведення інспекційного відвідування, жодних відомостей та підтвердження щодо непогодження фізичних осіб з укладенням цивільно-правових договорів ані в акті інспекційного відвідування, ані в приписі ДН 712/269/АВ від 15.02.2019 не було зазначено, пояснення від фізичних осіб не відбиралися, в результаті чого можна зробити висновок, що відповідачем було неповно досліджено обставини та зроблено невірні висновки, а вказані договори укладено за вільним волевиявленням на розсуд сторін і погоджені ними.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що складений відповідачем припис ДН 712/269/АВ від 15.02.2019 та постанова про накладання штрафу № ДН 712/269/АВ/ТД-ФС/230 від 14.03.2019 на підставі твердження щодо удаваності правочину не можуть бути підставою для висновків, що правовідносини між ПрАТ «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» та фізичними особами згідно цивільно-правових договорів не є відносинами цивільно-правового характеру, а дії підприємства позивача щодо укладення даних договорів не можуть бути розцінені, як фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору, що свідчить про відсутність в діях позивача ознак порушення ч.ч.1 і 3 ст.24 КЗпП України.
У судовому засіданні представником позивача було доведено, а представником відповідача не спростовано, що фізичні особи, з якими були укладені цивільно-правові договори здійснювали організацію своєї діяльності, в час та спосіб визначений ними самостійно, внутрішній трудовий розпорядок на них не поширювався, на території підприємства вони не з`являлися, а за виконану роботу ПрАТ «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» не зобов`язувався виплачувати виконавцю заробітну плату і не брав на себе зобов`язання забезпечувати виконавців умовами праці, необхідними для виконання передбачених договором робіт. Оплата за надані громадянам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 здійснювались один раз на місяць, як це передбачено умовами цивільно-правового договору, після складання актів виконаних робіт, тоді як строки та періодичність виплати заробітної плати працівникам закріплені в ст.115 КЗпП України і ст. 24 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 р. № 108/95- BP, відповідно до яких заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим вповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Зазначені вище фізичні особи не підпадають під дію колективного договору, оскільки не мають з ПрАТ «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» трудових відносин.
З огляду на умови договорів, укладених між позивачем та фізичними особами, які додаються до позовної заяви, вбачаються всі ознаки, які притаманні цивільно-правовому договору, а саме фізичні особи за цивільно-правовими договорами самостійно організовували свою роботу, надавали послуги у зручний для них час, не підпорядковувались правилам внутрішнього трудового розпорядку підприємства.
Із зазначеними у Акті № ДН 712/269/АВ від 11.02.2019, приписі № ДН 712/269/ АВ від 15.02.2019 та постанові про накладання штрафу № ДН 712/269/АВ/ТД-ФС-230 від 14.03.2019, фізичними особами ОСОБА_5 , ОСОБА_2 цивільно-правові договори були укладені на термін менше одного року, тобто не підпадали під предмет перевірки, а громадянка ОСОБА_1 була зарахована до ПрАТ «ЕНЕРГОРЕСУРСИ» на посаду провідного спеціаліста з кадрового адміністрування та з нею укладено безстроковий трудовий договір з 01.11.2018.
Отже, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що при проведенні позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадовити особами відповідача були не повно вивчені всі документи позивача, надані до перевірки за відповідний період, а тому висновки, зроблені в акті перевірки є помилковими.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Проте, як було встановлено судом, відповідачем було винесено оскаржувані постанови про накладання штрафу № ДН 712/269/АВ/МГ-ФС/228 від 14.03.2019 на суму 166 920,00 грн. Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, № ДН 712/269/АВ/ІП-ФС/229 від 14.03.2019 на суму 4 173,00 грн. Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, № ДН 712/269/АВ/ТД-ФС/230 від 14.03.2019 на суму 625 950,00 грн. Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області з порушенням вимог чинного законодавства, а тому суд вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Також визнає протиправним та скасовує Припис про усунення виявлених порушень № ДН 712/269/АВ від 15.02.2019 Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області з викладених вище підстав.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 13 876,65 грн., що документально підтверджується платіжними дорученнями №503 та №532 від 26.03.2019, які міститься в матеріалах справи.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в розмірі 13 876,65 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати повністю Припис про усунення виявлених порушень № ДН 712/269/АВ від 15.02.2019 Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області.
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладання штрафу № ДН 712/269/АВ/МГ-ФС/228 від 14.03.2019 на суму 166 920,00 грн. Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області.
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладання штрафу № ДН 712/269/АВ/ІП-ФС/229 від 14.03.2019 року на суму 4 173,00 грн. Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області.
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладання штрафу № ДН 712/269/АВ/ТД-ФС/230 від 14.03.2019 на суму 625 950,00 грн. Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 10 липня 2019 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко