Справа № 320/2277/19
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 року справа № 320/2277/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії,

о б с т а в и н и с п р а в и:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову, винесену головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Білодід Іриною Юріївною від 11.04.2019 про відкриття виконавчого провадження № 58864092 по виконанню постанови про стягнення витрат виконавчого провадження № 58294539 від 13.02.2019 в розмірі 300,00 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову, винесену головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Білодід Іриною Юріївною від 11.04.2019 про відкриття виконавчого провадження № 58864825 по виконанню постанови про стягнення виконавчого збору № 58294539 від 13.02.2019 в розмірі 35,24 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову, винесену головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Білодід Іриною Юріївною від 11.04.2019 про відкриття виконавчого провадження № 58861070 по виконанню постанови про стягнення виконавчого збору № 58410057 від 10.04.2019 в розмірі 102,00 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову, винесену головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Білодід Іриною Юріївною від 11.04.2019 про відкриття виконавчого провадження № 58861618 по виконанню постанови про стягнення витрат виконавчого провадження № 58410057 від 10.04.2019 в розмірі 300,00 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову, винесену головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Білодід Іриною Юріївною від 11.04.2019 про відкриття виконавчого провадження №58864632 по виконанню постанови про стягнення витрат виконавчого провадження № 58318121 від 13.02.2019 в розмірі 300,00 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову, винесену головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Білодід Іриною Юріївною від 11.04.2019 про відкриття виконавчого провадження № 58864371 по виконанню постанови про стягнення виконавчого збору № 58318121 від 13.02.2019 в розмірі 34,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вищевказані постанови головного державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій є неправомірними, оскільки, постанова Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30 листопада 2018 року по справі № 697/2451/18, на підставі якої відкрито виконавчі провадження № 58410057, № 58318121 № 58294539, виконана позивачем в добровільному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги про її оскарження без задоволення. Крім того, визначені витрати виконавчого провадження є необґрунтованими та не відповідають фактично понесеним витратам.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 червня 2019 року відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

04 липня 2019 року представником відповідача через службу діловодства суду подано відзив на адміністративний позов, в якому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Стверджує, що згідно наданих боржником квитанцій постанова суду виконана ним в добровільному порядку після відкриття виконавчих проваджень. Головним державним виконавцем у прийнятих постановах чітко вказано понесені витрати пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішення суду. При прийняті яких не було порушено вимог ЗУ «Про виконавче провадження». Виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 штрафу та збитків закінчені у визначеному законом порядку.

04 липня 2019 року від позивача через службу діловодства суду надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду документів.

За приписами ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За приписами ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

в с т а н о в и в:

На виконанні Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебувало три виконавчих провадження по виконанню постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30 листопада 2018 року № 697/2451/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн., збитків в сумі 1 020,00 грн. та судового збору в сумі 352,40 грн. (а.с.17).

13 лютого 2019 року головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Білодід І.Ю. винесено постанову ВП № 58294539 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 по примусовому виконанню постанови № 697/2451/18 про стягнення з ОСОБА_1 судового збору на користь держави в сумі 352,40 грн. (а.с.32).

13 лютого 2019 року головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Білодід І.Ю. винесено постанову ВП № 58294539 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 35,24 грн., в межах виконавчого провадження про стягнення на підставі постанови № 697/2451/18 від 30.11.2018 судового збору на користь держави в сумі 352,40 грн. (а.с. 33-34).

13 лютого 2019 року головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Білодід І.Ю. винесено постанову ВП № 58318121 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 34,00 грн., в межах виконавчого провадження про стягнення на підставі постанови № 697/2451/18 від 30.11.2018 штрафу на користь держави в сумі 340,00 грн.

13 лютого 2019 року головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Білодід І.Ю. винесено постанову ВП № 58318121 про стягнення з боржника ОСОБА_1 понесені витрати виконавчого провадження в сумі 300,00 грн., в межах виконавчого провадження про стягнення на підставі постанови № 697/2451/18 від 30.11.2018 штрафу на користь держави в сумі 340,00 грн.

10 квітня 2019 року головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Білодід І.Ю. винесено постанову ВП № 58410057 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 102,00 грн., в межах виконавчого провадження про стягнення на підставі постанови № 697/2451/18 від 30.11.2018 на користь держави збитків, судового збору в сумі 1 712,40 грн.

10 квітня 2019 року головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Білодід І.Ю. винесено постанову ВП № 58410057 про стягнення з боржника ОСОБА_1 понесені витрати виконавчого провадження в сумі 300,00 грн., в межах виконавчого провадження про стягнення на підставі постанови № 697/2451/18 від 30.11.2018 на користь держави збитків, судового збору в сумі 1 712,40 грн.

В подальшому, в порядку виконання вищевказаних постанов, 11 квітня 2019 року головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Білодід І.Ю. винесено постанову ВП № 58864092 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови № 58294539 від 13 лютого 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Переяслав-Хмельницького міськрайонного ВДВС витрат в розмірі 300,00 грн. (а.с.26)

11 квітня 2019 року головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Білодід І.Ю. винесено постанову ВП № 58864825 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови № 58294539 від 13 лютого 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Переяслав-Хмельницького міськрайонного ВДВС виконавчого збору в розмірі 35,24 грн. (а.с.27)

11 квітня 2019 року головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Білодід І.Ю. винесено постанову ВП № 58861618 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови № 58410057 від 10 квітня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Переяслав-Хмельницького міськрайонного ВДВС витрат в розмірі 300,00 грн. (а.с.28).

11 квітня 2019 року головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Білодід І.Ю. винесено постанову ВП № 58864371 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови № 58318121 від 13 лютого 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Переяслав-Хмельницького міськрайонного ВДВС виконавчого збору в розмірі 34,00 грн. (а.с.29).

11 квітня 2019 року головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Білодід І.Ю. винесено постанову ВП № 58864632 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови № 58318121 від 13 лютого 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Переяслав-Хмельницького міськрайонного ВДВС витрат в розмірі 300,00 грн. (а.с.30).

11 квітня 2019 року головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Білодід І.Ю. винесено постанову ВП № 58861070 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови № 58410057 від 10 квітня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Переяслав-Хмельницького міськрайонного ВДВС виконавчого збору в розмірі 102,00 грн. (а.с.31).

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинною на момент прийняття спірних постанов).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 цього Закону.

Відповідно до ст. 27 цього ж Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Статтею 42 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України. На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 21.05.2012 № 5 «Про внесення змін до постанови Пленуму ВАСУ від 13.12.2010 № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

Добровільне виконання боржником судового рішення є підставою для звільнення його від сплати виконавчого збору та інших витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Разом з тим, суд звертає увагу, що невиконання боржником у встановлений строк рішення суду в добровільному порядку є підставою для примусового виконання такого рішення, що, в свою чергу, тягне за собою застосування специфічних санкцій майнового характеру, а саме - стягнення виконавчого збору та інших витрат виконавчого провадження.

При цьому Закон не ставить можливість застосування таких санкцій у залежність від фактичного вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду.

Суд зазначає, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку вчиняє державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання виконавчого документа боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання сплатити заборгованість або виконати вимоги самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Спірні відносини виникли з приводу примусового виконання постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30 листопада 2018 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави адміністративного штрафу в розмірі 340, 00 грн., збитків в сумі 1 020,00 грн. та судового збору в сумі 352,40 грн.

Як слідує з поданого відповідачем відзиву на позовну виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 340,00 грн. та збитків в розмірі 1 020,00 грн. закінчені у визначеному законом порядку.

З наданих позивачем до суду доказів вбачається, що постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30 листопада 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. без конфіскації знаряддя вчинення правопорушення та незаконно добутих водних живих ресурсів, що повернуті правопорушнику на зберігання.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 20 березня 2019 року вищевказану постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30 листопада 2018 року залишено без змін.

Отже, постанова у справі на підставі якої було відкрито виконавчі провадження щодо стягнення з позивача в дохід держави штрафу в розмірі 340, 00 грн., збитків в сумі 1 020,00 грн. та судового збору в сумі 352,40 грн., набрала законної сили 20 березня 2019 року.

Згідно ч. 1 ст. 294 КУпАП України постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32 - 1 цього Кодексу.

За положеннями ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штраф.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави стверджувати, що оскарження особою постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу зупиняє її примусове виконання до розгляду відповідної скарги, що покликано забезпечити визначеність сторін у правовідносинах, які склалися між сторонами. У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу вона підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого для добровільної сплати штрафу порушником, - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно долучених позивачем до матеріалів справи доказів, судовий збір в розмірі 352,40 грн. ним сплачено 11 лютого 2019 року, тобто ще до апеляційного оскарження вищевказаної постанови, а 28 березня 2019 року після набрання нею законної сили, ОСОБА_1 в добровільному порядку та в строки передбачені КУпАП, тобто не пізніш ніж в п`ятнадцятиденний строк з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення, в добровільному поряду повністю виконав постанову суду, сплативши на користь держави штраф в розмірі 340,00 грн. та збитки в розмірі 1 020,00 грн., що підтверджується відповідними копіями фіскальних чеків.

У зв`язку з наведеним вище, позивач звернувся 02 квітня 2019 року та 08 квітня 2019 року до Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу ДВС ГТУ у Київській області з клопотаннями про закінчення виконавчих проваджень з примусового виконання постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30.11.2018 № 697/2451/18 (а.с.22; 25).

Добровільне виконання позивачем постанови суду підтверджується також листом Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу ДВС ГТУ у Київській області від 09 квітня 2019 року № 4182.

Тобто, враховуючи положення чинного законодавства, позивачем добровільно виконано постанову суду у визначений законом строк.

Разом з тим, незважаючи на вищевикладене, головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу ДВС ГТУ у Київській області Білодід І.Ю., 11 квітня 2019 року, після добровільного виконання боржником постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30 листопада 2018 року, винесено оскаржувані постанови з примусового виконання постанов про стягнення виконавчого збору та понесених витрат на виконавче провадження.

Вказане суперечить вимогам чинного законодавства, адже, добровільне виконання боржником судового рішення є підставою для звільнення його від сплати виконавчого збору та інших витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Щодо сплати судового збору в розмірі 352,40 грн., суд зазначає наступне. Так, провадження по стягненню з ОСОБА_1 судового збору в дохід держави відкрито 05 лютого 2019 року. Згідно копії фіскального чеку № 0.0..1, дана сума була сплачена позивачем 11 лютого 2019 року. Тобто, після відкриття виконавчого провадження з його примусового стягнення та до апеляційного оскарження вищезгаданої постанови. Наведені обставини також підтвердив відповідач у своєму листі від 09.04.2019 № 4182. Разом з тим, переглядаючи в апеляційному порядку постанову про накладення адміністративного штрафу, судом апеляційної інстанції поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, адже справу було розглянуто за його відсутності, а про прийняття вказаної постанови він дізнався у лютому 2019 року. Тобто, з даних обставин виходить, що позивач фактично був позбавлений можливості добровільно виконати, до відкриття виконавчого провадження, постанову в частині стягнення з нього судового збору.

Крім того, дана постанова оскаржувалась ним в апеляційному порядку, а відповідно до приписів ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, в даному випадку відсутні правові підстави для покладення на Оганесяна Вагінака Арцвіковича визначених ЗУ «Про виконавче провадження» санкцій майнового характеру.

Відповідачем не надано належним та беззаперечних доказів на спростування доводів викладених в позовній заяві позивача, а відтак не виконано свого процесуального обов`язку щодо доказування правомірності прийнятих ним рішень.

Крім того, відповідачем не надано на вимогу суду завірені копії матеріалів виконавчих проваджень, а відтак відсутні докази підтвердження обсягу витрат пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання постанов.

Підсумовуючи вищевикладене суд доходить висновку, що прийнятті головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Білодід І.Ю. постанови в порядку примусового виконання постанов про стягнення витрат виконавчого провадження та виконавчого збору суперечать вимогам ЗУ «Про виконавче провадження» та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконав, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 4 610,40 грн. згідно з платіжними дорученнями № 4 від 02.05.2019 та № 0.0..1 від 07.06.2019.

Суд, керуючись ч. 3 ст. 139 КАС України, беручи до уваги результат вирішення спору щодо задоволення позовних вимог, присуджує позивачу 4 610,40 грн. понесених витрат з оплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову, винесену головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Білодід Іриною Юріївною від 11.04.2019 про відкриття виконавчого провадження № 58864092 по виконанню постанови про стягнення витрат виконавчого провадження № 58294539 від 13.02.2019 в розмірі 300,00 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову, винесену головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої Служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Білодід Іриною Юріївною від 11.04.2019 про відкриття виконавчого провадження № 58864825 по виконанню постанови про стягнення виконавчого збору № 58294539 від 13.02.2019 в розмірі 35,24 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову, винесену головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Білодід Іриною Юріївною від 11.04.2019 про відкриття виконавчого провадження № 58861070 по виконанню постанови про стягнення виконавчого збору № 58410057 від 10.04.2019 в розмірі 102,00 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову, винесену головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Білодід Іриною Юріївною від 11.04.2019 про відкриття виконавчого провадження № 58861618 по виконанню постанови про стягнення витрат виконавчого провадження № 58410057 від 10.04.2019 в розмірі 300,00 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову, винесену головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Білодід Іриною Юріївною від 11.04.2019 про відкриття виконавчого провадження №58864632 по виконанню постанови про стягнення витрат виконавчого провадження № 58318121 від 13.02.2019 в розмірі 300,00 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову, винесену головним державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Білодід Іриною Юріївною від 11.04.2019 про відкриття виконавчого провадження № 58864371 по виконанню постанови про стягнення виконавчого збору № 58318121 від 13.02.2019 в розмірі 34,00 грн.

Присудити на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 4 610,40 грн. (чотири тисячі шістсот десять гривен 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (, адреса: 08400, Київська область, м. Переяслав-Хмельницький, вул. Оболонна, 2-в ) .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 04.07.2019.

Суддя Я.В. Горобцова