Справа № 200/7464/19-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2019 р. Справа№200/7464/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про: визнання протиправним та скасування рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27 травня 2019 року № 30 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зобов`язання Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 360 від 27 лютого 2018 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням періоду роботи ОСОБА_1 з 10.08.1983 року по 25.11.1983 року в якості штабелювальника металу прокатного цеху в Макіївському металургійному заводі, з 15.10.1987 року по 08.06.2001 року в якості бригадира листопрокатного цеху, зайнятого прийманням, здаванням, пакетуванням і пакуванням металу та готової продукції з перереєстрованого підприємства ПАТ Донецький металургійний завод.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27 травня 2019 року № 30 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зобов`язання Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 360 від 27 лютого 2018 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням періоду роботи ОСОБА_1 з 10.08.1983 року по 25.11.1983 року в якості штабелювальника металу прокатного цеху в Макіївському металургійному заводі, з 15.10.1987 року по 08.06.2001 року в якості бригадира листопрокатного цеху, зайнятого прийманням, здаванням, пакетуванням і пакуванням металу та готової продукції з перереєстрованого підприємства ПАТ Донецький металургійний завод.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27.02.2019 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням від 27.05.2018 року № 30 позивачу відмовлено у призначення пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Позивач вважає зазначене рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки на думку позивача відповідачем не правомірно не зараховано до пільгового стажу період роботи з 10.08.1983 року по 25.11.1983 року в Макіївському металургійному заводі та з 15.10.1987 року по 08.06.2001 року в ПАТ «Донецький металургійний завод». Позивач вказує, що долученими до заяви про призначення пенсії довідками зазначеними підприємством підтверджено пільговий характер роботи позивача. Позивач зазначає, що зарахувавши зазначені періоди роботи до пільгового стажу він матиме право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачем надано до суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Відповідачем через канцелярію суду надано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якої просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач посилається на те, що позивач звернувся до управління з завою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Заявником було надано довідку про пільговий характер роботи № 08/31-494 від 20.08.2014 року ПАТ «Донецький металургійний завод» з зазначенням адреси підприємства: Донецьк, вул. Івана Ткаченка, 122. Згідно розпорядження КМУ № 1058 від 07.11.2014 року м. Донецьк знаходиться на території, в яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб встановлено місцезнаходження підприємства ПАТ «Донецький металургійний завод»: 85307, Донецька область, місто Покровськ, мікрорайон Шахтарський, буд. 71А. Відповідач зазначає, що відомості та матеріали, що надійшли з непідконтрольної території, викликають суттєвий сумнів в достовірності зазначеної в них інформації. Для надання допомоги заявнику, управлінням було надіслано лист № 3649/02-16 від 28.03.2019 року до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про надання допомоги в отриманні довідки про пільговий характер роботи на підприємстві ПАТ «Донецький металургійний завод». Станом на 27.05.2019 року відповідь не надійшла. Відповідач вказував на те, що загальний стаж роботи позивача склав 27 років 01 місяць 05 днів, в тому числі стаж роботи на пільгових умовах відсутній, що не дає позивачу право на призначення пенсії на пільгових умовах. Зазначаючи на вказані обставини, рішенням від 27.05.2019 року № 30, позивачу було відмовлено в призначенні пенсії. Отже, відповідач вважає, що приймаючи рішення № про відмову у призначенні пенсії управління діяло у межах та у спосіб визначений чинним пенсійним законодавством.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на те, що позивач, представник позивача та представник відповідача не заперечували про розгляд справи в порядку письмового провадження, суд приходить до висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту № НОМЕР_1 , виданого 28.08.2017 року (а.с. 12).

ОСОБА_1 був взятий на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, а саме: з м. Донецьк до АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною довідкою управління соціального захисту населення від 20.11.2014 року № 1437-1625 (а.с. 15).

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Великоновосілківського ОУПФУ Донецької області з заявою № 360 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за списком № 2 (а.с. 45).

До заяви про призначення пенсії позивачем були надані наступні документи: паспорт НОМЕР_1 та ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , трудова книжка НОМЕР_3 , диплом про навчання НОМЕР_4 від 05.07.1983 року, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1437-1625 від 20.11.2014 року, довідка про реєстрацію місця проживання особи Старомайорської сільської ради від 21.09.2017 року № 63, довідка про стаж роботи з ПАТ «Донецький металургійний завод» № 08/31-494 від 20.08.2014 року, довідка ПАТ «Донецький металургійний завод» № 08/ок про реорганізацію підприємства, копія наказів «Про результати атестації робочих місць» від 25.01.1995 року № 30, від 04.01.2000 року № 2.

Відповідно до розписки повідомлення встановлено, що позивачу додатково було запропоновано надати в строк до 27.05.2019 року документи про стаж за 1983-2001 років, довідку про заробітну плату до липня 2000 року (а.с. 46)

25 травня 2018 року Великоновосілківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення № 30 про відмову в призначенні пенсії (а.с. 29-32).

Відповідач у рішенні зазначав, що заявником були надані довідки про пільговий характер роботи № 08/31-494 від 20.08.2014 року ПАТ «Донецький металургійний завод», з зазначенням адреси підприємства: АДРЕСА_2 . Донецьк, вул. Івана Ткаченка, 122. Згідно розпорядження КМУ № 1085-р від 07.11.2014 року м. Донецьк знаходиться на території, в яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб встановлено, що місце знаходження підприємства «Донецький металургійний завод»: мікрорайон Шахтарський, буд. 7А, м. Покровськ, Донецька область, 85307. Для надання допомоги заявнику управлінням було надіслано лист № 3649/02-16 від 28.03.2019 року до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про надання допомоги у отриманні довідки про пільговий характер роботи на підприємстві ПАТ «Донецький металургійний завод». Станом на 27.05.2019 року відповідь не дана. Протягом трьохмісячного терміну передбаченого абз. 3 п. 17 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії № 360 від 27.02.2019 року довідка про пільговий характер роботи за період роботи з 10.08.1983 року по 25.11.1983 року в якості шабельника металу прокатного цех в Макіївському металургійному заводі, а також довідка про пільговий характер роботи за період з 15.10.1987 року по 08.06.2001 року в якості бригадира листопрокатного цеху, зайнятого прийманням, здаванням, пакетуванням і пакуванням металу та готової продукції з перереєстрованого підприємства ПАТ «Донецький металургійний завод», які передбачені п. 20 Постанови № 637 заявником не надані.

Рішенням Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № встановлено, що загальний стаж роботи ОСОБА_1 склав 27 років 01 місяць 05 днів. В тому числі стаж роботи на пільгових умовах відсутній, що не дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах передбаченого п. 2 ст. 114 Закону № 1058 за списком № 2, після спливу трьохмісячного терміну надання документів, відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії та рекомендовано звернутися за призначенням пенсії за наявності необхідного пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах визначеного п. 2 ст. 114 Закону № 1058 або за призначенням пенсії за віком при наявності необхідного страхового стажу та певного віку визначених статтею 26 Закону № 1058.

Не погодившись з рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі по тексту Закон № 1788), Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 IV (далі по тексту Закон № 1058), Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08 листопада 2005 року № 383 «Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (далі по тексту Порядок № 383), Постановою Кабінетом Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення (перерахунку) пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі по тексту Порядок № 637).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок.

Відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Також, суд звертає увагу на те, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно із зазначеним нормативним актами основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 встановлено, що останній був прийнятий на роботу до Макіївського металургійного заводу в прокат очний цех № 2 в якості штабелювальника металу 3 розряду; 25.11.1983 року звільнений по статті 36 п. 3 КЗпП, у зв`язку з призивом в Радянську Армію; 15.10.1987 року прийнятий на роботу до Донецького металургійного заводу в якості бригадира листопрокатного цеху, зайнятого прийманням, здаванням, пакетуванням і пакуванням металу та готової продукції 5 розряду; 28.04.1989 року листопрокатний цех перейменовано в прокатний цех; 01.05.1999 року прокатний цех бригадир по обробці, сортуванню, здачі, приймання, пакетування, пакування металу та готової продукції 5 розряду; 01.09.1999 року переведений по контракту бригадиром по обробці, сортуванню, здачі, приймання, пакетування, пакування металу та готової продукції 5 розряду прокатного цеху; 08.06.2001 року звільнений з власним бажанням (а.с. 17-21).

Відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 «Про затвердження виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах» до Списку N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відносяться робітники і бригадири на обробці та сортуванні металу і готової продукції.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. N 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» до Списку N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відносяться робітники і бригадири на обробці та сортуванні металу і готової продукції.

Отже професії позивача, за якими останній працював на Макіївському металургійному заводі у період з 10.08.1983 року по 25.11.1983 року та у Донецькому металургійному заводі у період з 15.10.1987 року по 08.07.2001 року, віднесена до пільгових професій за Списком 2.

З огляду на те, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж відповідно до вимог чинного законодавства є трудова книжка, суд вважає, що пільговий характер роботи позивача підтверджується наявними записами у трудовій книжці позивача.

Суд зазначає, що позивач звертаючись з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах надав до управління довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки та відповідних записів в ній № 70 від 04.02.2019 року, видану Закритим акціонерним товариством Філія № 3 «Макіївський металургійний завод», та № 08/31-494 від 20.08.2014 року, видану Публічним акціонерним товариством «Донецький металургійний завод».

Так, відповідно до довідки № 70 від 04.02.2019 року, видану Закритим акціонерним товариством Філія № 3 «Макіївський металургійний завод» встановлено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день у Відкритому акціонерному товаристві «Макіївський металургійний комбінат» з 10.08.1983 року по 25.11.1983 року виконував роботи в прокатному цеху № 2 по професії штабелировщик, як робітники і бригадири на обробці та сортуванні металу і готової продукції, що передбачено, Списком № 2, розділу ІV, підрозділу 3 Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 року (а.с. 22).

Згідно довідки Публічного акціонерного товариства «Донецький металургійний завод» від 20.08.2014 року № 08/31-494 встановлено, що позивач з 15.10.1987 року по 30.04.1999 року працював повний робочий день бригадиром по обробці та сортуванню металу та готової продукції (бригадиром по обробці,сортуванню, здачі, приймання, пакетування, пакування металу та готової продукції) листопрокатного цеху та з 01.01.1999 року по 08.07.2001 року працював повний робочий день бригадиром по обробці та сортуванню металу та готової продукції (бригадиром по обробці,сортуванню, здачі, приймання, пакетування, пакування металу та готової продукції) прокаточного цеху, що передбачено списком № 2, розділу ІІІ, підрозділу 3, пункту «а», код професії «2040300а-1753а» Постанови КМУ від 11.03.1994 року № 162 (а.с. 28).

Судом встановлено, що наказом по заводу № 213 від 13.05.1996 року Державне підприємство Донецький державний металургійний завод реорганізовано 10 квітня 1996 року у Відкрите акціонерне товариство «Донецький металургійний завод», а з 14.04.2011 року на підставі протоколу № 22 перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Донецький металургійний завод», що підтверджується довідкою Публічного акціонерного товариства «Донецький металургійний завод» № 08/ок (а.с. 23).

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що у період роботи ОСОБА_1 у Публічному акціонерному товаристві «Донецький металургійний завод» було проведено атестацію робочих місць по умовам праці, в тому числі й на посадах на яких працював позивач, що підтверджується наказами «Про результати проведення атестації робочих місць по умовам праці» №30 від 25.01.1995 року та № 2 від 04.01.2000 року (а.с. 24-27).

Однак, зі змісту спірного рішення відповідача вбачається, що вище зазначені довідки про підтвердження пільгового характеру роботи позивача не були прийняті відповідачем. Оскільки видані підприємствами, які зареєстровані на непідконтрольній українській владі території.

Суд зазначає, що відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Приписами статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

З аналізу вищезазначених положень, суд приходить до висновку про те, що органи, які призначають пенсію мають право перевіряти надані заявником документи, а саме вимагаючи відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряючи обґрунтованість їх видачі.

Відповідач у рішення про відмову у призначенні пенсії № 30 від 27.05.2019 року посилається на те, що управлінням був надісланий лист до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про надання допомоги у отриманні довідки про пільговий характер роботи на підприємстві ПАТ «Донецький металургійний завод», однак відповідь не надійшла.

Суд не приймає зазначене посилання відповідача, оскільки відповідачем не надано до суду належних доказів, які б підтверджували факт звернення відповідача до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з відповідним листом, а також суд звертає увагу, що відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку № 22-1 відповідач мав можливість безпосередньо звернутися до підприємства на якому працював позивача та вимагати відповідні документи для підтвердження обставин викладених у спірних довідках про підтвердження пільгового характеру роботи.

Також суд зазначає, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23.02.2016 року ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами».

Отже, державні органи повинні приймати документи, видані окупаційною владою, у тих випадках, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеженняправ громадян.

Також, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі "Ковач проти України" від 7 лютого 2008 року, п. 59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Також, суд зазначає, що законодавством на сьогоднішній день не врегульовано порядок надання та використання інформації, яка необхідна для підтвердження позивачем права на призначення пенсії коли доступ у позивача до такої інформації відсутній з причин, що не залежать від його волі.

Тобто через законодавчу прогалину не забезпечується захист прав громадян, які, незважаючи на втрату житла та інших соціальних благ, разом з членами своєї родини переїхали на іншу територію України з метою продовжити працювати на благо України.

Фактично склалася ситуація, за якої позивач змушений нести відповідальність за бездіяльність органу законодавчої влади.

З огляду на вищевикладене, відповідач зобов`язаний прийняти спірні довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки та відповідних записів в ній № 70 від 04.02.2019 року, видану Закритим акціонерним товариством Філія № 3 «Макіївський металургійний завод», та № 08/31-494 від 20.08.2014 року, видану Публічним акціонерним товариством «Донецький металургійний завод».

На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку, що Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області не правомірно не зарахував до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 10.08.1983 року по 25.11.1983 року в якості штабелювальника металу прокатного цеху в Макіївському металургійному заводі, з 15.10.1987 року по 08.06.2001 року в якості бригадира листопрокатного цеху, зайнятого прийманням, здаванням, пакетуванням і пакуванням металу та готової продукції з перереєстрованого підприємства ПАТ Донецький металургійний завод.

Таким чином, суд вважає, що спірні рішення Великоновоселківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 30 про відмову у призначенні пенсії від 27.05.2019 року, прийняте без повного з`ясування усіх обставин справи та дослідження не в повному обсязі документів наданих позивачем при зверненні з заявами про призначення пенсії, в зв`язку з чим рішення є протиправними та такими, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27 травня 2019 року № 30 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зобов`язання Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 360 від 27 лютого 2018 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням до пільгового стажу періодів роботи ОСОБА_1 з 10.08.1983 року по 25.11.1983 року в якості штабелювальника металу прокатного цеху в Макіївському металургійному заводі, з 15.10.1987 року по 08.06.2001 року в якості бригадира листопрокатного цеху, зайнятого прийманням, здаванням, пакетуванням і пакуванням металу та готової продукції з перереєстрованого підприємства ПАТ Донецький металургійний завод.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд приходить висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області судового збору в розмірі 768,40 грн.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27 травня 2019 року № 30 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зобов`язання Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 360 від 27 лютого 2018 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням до пільгового стажу періодів роботи ОСОБА_1 з 10.08.1983 року по 25.11.1983 року в якості штабелювальника металу прокатного цеху в Макіївському металургійному заводі, з 15.10.1987 року по 08.06.2001 року в якості бригадира листопрокатного цеху, зайнятого прийманням, здаванням, пакетуванням і пакуванням металу та готової продукції з перереєстрованого підприємства ПАТ Донецький металургійний завод задовольнити.

Визнати протиправним та скасування рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 27 травня 2019 року № 30 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язати Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 360 від 27 лютого 2018 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням до пільгового стажу періодів роботи ОСОБА_1 з 10.08.1983 року по 25.11.1983 року в якості штабелювальника металу прокатного цеху в Макіївському металургійному заводі, з 15.10.1987 року по 08.06.2001 року в якості бригадира листопрокатного цеху, зайнятого прийманням, здаванням, пакетуванням і пакуванням металу та готової продукції з перереєстрованого підприємства ПАТ Донецький металургійний завод.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (, юридична адреса: вул. Центральна, буд. 103, смт. Велика Новосілка, Донецька область, 85500) судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Повний текст постанови складено та підписано 09 липня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська