Справа № 160/2788/19
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2019 року Справа № 160/2788/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована монтажна компанія «Механомонтаж» про застосування заходів реагування,-
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/2788/19. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07 травня 2019 року.
В судовому засіданні 07 травня 2019 року розгляд справи відкладено на 29 травня 2019 року.
В судовому засіданні 29 травня 2019 року розгляд справи відкладено на 05 червня 2019 року.
05 червня 2019 року представником позивача надані письмові пояснення, в яких останній вказав, що виявлені під час перевірки порушення не були усунені підприємством позивача, жодних доказів на підтвердження такого усунення від Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована монтажна компанія «Механомонтаж» на адресу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області не надходило.
В судовому засіданні 05 червня 2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов в повному обсязі у зв'язку із тим, що порушення пожежної безпеки відповідачем усунуті так і не були.
Представник відповідача в судове засідання 05 червня 2019 року не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами. У встановлений ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року строк відповідачем відзив на позовну заяву до суду не надано, тому, на підставі ч.2 ст. 174 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за наявними в матеріалах справи документами.
У відповідності до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Представник позивача проти розгляду справи в порядку письмового провадження не заперечив.
Враховуючи наведені положення процесуального законодавства, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з таких підстав.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, у період з 06 березня 2019 року по 13 березня 2019 року позивачем було проведено планову перевірку дотримання суб'єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована монтажна компанія «Механомонтаж» (далі - ТОВ «СМК «Механомонтаж»). За результатами перевірки 13 березня 2019 року складено акт №35/11.
Зазначені порушення виразилася в наступному:
- не обладнано основне виробниче приміщення, приміщення матеріального складу, господарчу будівлю системою пожежної сигналізації та системою оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей, що є порушенням п.1.2. Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, відповідно до якого будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;
- не обладнано приміщення трансформаторної підстанції системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», що є порушенням п. 1.2. Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, відповідно до якого будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»,
- евакуаційні виходи не оснащені світловими покажчиками «ВИХІД» білого кольору на зеленому фоні, які повинні бути підключені до джерел живлення евакуаційного освітлення, що є порушенням, п.2.32 Розділу III Правил пожежної безпеки в Україні;
- територія об'єкта, а також будинки, споруди, приміщення не забезпечено відповідними знаками безпеки. Знаки безпеки, їх кількість, а також місця їх встановлення повинні відповідати ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ISO 6309:1987, IDT) та ДСТУ 12.4.026-76 «ССБТ. Кольори сигнальні та знаки безпеки», чим порушено п.8. Розділу II Правил пожежної безпеки в Україні
- територія підприємств, будинки, споруди, приміщення, технологічні установки не забезпечені первинними засобами пожежогасіння: вогнегасниками, ящиками з піском, бочками з водою, покривалами з негорючого теплоізоляційного матеріалу, пожежними відрами, совковими лопатами, пожежним інструментом, які використовуються для локалізації іліквідації пожеж у їх початковій стадії розвитку, чим порушено п.3.6. Розділу III Правил пожежної безпеки в Україні;
- територія підприємства не забезпечена пожежними щитами (стендами) для розміщення первинних засобів пожежогасіння у виробничих, складських, допоміжних приміщеннях, будинках, спорудах, а саме: пожежні щити (стенди) повинні встановлюватись на території об'єкта площею більше 200 м-2 з розрахунку один щит (стенд) на 5000 м-2 захищуваної площі, що є порушенням п. 3.11 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні;
- не проведено перевірку системи блискавкозахисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, чим порушено п. 1.21 Розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні, відповідно до якого захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірку необхідно виконувати відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд»,
- на об'єкті, для приміщень складського призначення не визначені категорії щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки, а також клас зони, у тому числі для зовнішніх виробничих і складських дільниць, які необхідно позначати на вхідних дверях до приміщення, а також у межах зон усередині приміщень та ззовні, чим порушено п.2.9. Розділу III Правил пожежної безпеки в Україні, відповідно до якого для всіх будівель і приміщень виробничого, складського призначення повинні бути визначені категорія щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б В.1.1-36:2016 «Визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», а також клас зони згідно з «Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок» (далі - НПАОП 40.1-1.32-01), у тому числі для зовнішніх виробничих і складських дільниць, які необхідно позначати на вхідних дверях до приміщення, а також у межах зон усередині приміщень та ззовні. Категорії за вибухопожежною та пожежною небезпекою визначаються керівниками (технологами) об'єктів, або проектувальними організаціями, або спеціалізованими науково-дослідними закладами;
- на підприємстві допускається користування пошкодженою розеткою в приміщенні охорони, що є порушенням п. 1.18. Розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні, відповідно до якого улаштування та експлуатація тимчасових електромереж забороняються. Винятком можуть бути тимчасові електромережі, які живлять ілюмінаційні установки, а також електропроводки в місцях проведення будівельних, тимчасових ремонтно-монтажних та аварійних робіт;
- не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання в адміністративних приміщеннях, токарному цеху та гаражах, чим порушено п. 1.20 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні, яким визначено, що замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання мають проводитись 1 раз на 2 роки, якщо інші терміни не обумовлені ПТЕ;
- допущено з'єднання жил проводів (кабелів) шляхом скруток без опресування, зварювання, паяння або затискачів в основному виробничому приміщенні, приміщенні матеріального складу, господарчій будівлі, чим порушено п. 1.6. Розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні, відповідно до якого з'єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів мають здійснюватися за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;
- на території об'єкта на в'їздах (виїздах) не встановлені схеми території, в яких слід вказувати розміщення будівель, водойм, гідрантів, пірсів та градирень, під'їздів пожежних автомобілів до них, що є порушенням п.1.15 Розділу III Правил пожежної безпеки в Україні;
- не забезпечено територію об'єкта освітленням зовнішніх пожежних драбин, протипожежного обладнання, входів до будинків та споруд, чим допущено порушення п.1.10. Розділу III Правил пожежної безпеки в Україні;
- не розроблено та не затверджено обсяги забезпечення працюючого персоналу засобами радіаційного та хімічного захисту, чим порушено п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 19.08.2002 № 1200 «Про затвердження Порядку забезпечення населення і працівників формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту засобами індивідуального захисту, приладами радіаційної та хімічної розвідки, дозиметричного і хімічного контролю»;
- не проведено ідентифікацію щодо наявності або відсутності джерел небезпеки, що є порушенням ст. 69 Кодексу цивільного захисту України;
- не проведено навчання керівного складу на територіальних курсах з питань цивільного захисту, чим допущено порушення п. 15 постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 №444 «Порядок здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях»;
- на об'єкті не обладнано інформаційно-довідковий куточок з питань цивільного захисту. У куточку тематично оформлюються стенди, розміщуються схеми, навчальні посібники і зразки, передбачені програмами підготовки працівників до дій у надзвичайних ситуаціях, що є порушенням п.13 постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 №444 «Порядок здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях».
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007 (далі - Закон № 877-V).
Відповідно до ст. 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області здійснює свою діяльність на підставі Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 р. № 1052 (далі - Положення).
Пунктом 1 Положення визначено, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.
У відповідності до пп. 2 п. 3 Положення основними завданнями ДСНС є здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.
Згідно з пп. 48 п. 4 Положення ДСНС відповідно до покладених на неї завдань складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров'ю людей, звертається безпосередньо та через територіальні органи до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.
Згідно з п. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення пожежної безпеки суб'єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб'єктів господарювання.
Положеннями п. 1 ст. 20 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що до завдань і обов'язків суб'єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить, зокрема, забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об'єктах суб'єкта господарювання; забезпечення відповідно до законодавства своїх працівників засобами колективного та індивідуального захисту; організація та здійснення під час виникнення надзвичайних ситуацій евакуаційних заходів щодо працівників та майна суб'єкта господарювання; здійснення навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної та пожежної безпеки; забезпечення аварійно-рятувального обслуговування суб'єктів господарювання відповідно до вимог статті 133 цього Кодексу; здійснення за власні кошти заходів цивільного захисту, що зменшують рівень ризику виникнення надзвичайних ситуацій; створення і використання матеріальних резервів для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій; розроблення заходів щодо забезпечення пожежної безпеки, впровадження досягнень науки і техніки, позитивного досвіду із зазначеного питання; забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням; здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики.
У відповідності до ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Відповідно до частини 5 статті 4 Закону № 877-V, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Частиною 7 статті 7 Закону № 877-V визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Порушення, зазначені в акті перевірки від 13 березня 2019 року №35/11, свідчать про те, що відповідачем не було забезпечено безпеку об'єктів на належному рівні шляхом забезпечення системами запобігання, у тому числі організаційно-технічними заходами. Подальша експлуатація об'єктів відповідача із зазначеними в акті перевірки порушеннями пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей (як працюючого персоналу, так і іншим громадянам, а також особам, які будуть здійснювати ліквідацію надзвичайної ситуації (пожежі).
Суд приймає до уваги те, що станом на 05 червня 2019 року відсутні докази на підтвердження усунення порушень, зазначених у позові, а відтак, суд погоджується з доводами представника позивача, що обставини, які стали підставою для звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування не перестали існувати та не усунуті суб'єктом господарювання. Відповідачем не було вжито заходів, щодо усунення порушень пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.
У відповідності до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України стягнення судових витрат з оплати судового збору з відповідача не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 242-243, 245-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 05 червня 2019 року.

Суддя О.В. Царікова