Справа № 161/3191/19
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/5385/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Носа С.П., Попка Я.С.,

з участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2019 року у справі № 161/3191/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальйону УПП у Волинській області рядового поліції Хілюк Тетяни Сергіївни про визнання дій неправомірними, визнання незаконною та скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції - Ковтуненко В.В.,

час ухвалення рішення - 11.04.2019 року,

місце ухвалення рішення - м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення - 11.04.2019 року,

В С Т А Н О В И В :

22 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до поліцейського роти № 3 батальйону УПП у Волинській області Хілюк Тетяни Сергіївни про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

04 березня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про поновлення строків звернення до суду. Просив суд поновити йому строк для звернення до суду з підстав, викладених в заяві.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2019 року _ відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні його заяви про поновлення строку звернення до суду. Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону УПП у Волинській області Хілюк Тетяни Сергіївни про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - повернено позивачу.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, перешкоджає подальшому провадженню в справі.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що позивачем не пропущений строк на оскарження постанови, тому що законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору, а отже для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги.

Просить скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2019 року у справі № 161/3191/19 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення строку на звернення до суду, суд першої інстанції виходив з того, що таке пропущення строків обумовлено виключно суб`єктивною поведінкою самого ОСОБА_1 , а тому в задоволенні заяви відмовив та повернув адміністративну позовну заяву.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 23 червня 2018 року поліцейським роти № 3 батальйону УПП у Волинській області Хилюк Тетяною Сергіївною було винесено постанову серії ВР № 020068 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 статті 122, ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП. Застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень (а.с. 21).

Як на єдину підставу пропущення встановленого законом строку звернення до суду з позовною заявою заявник посилається на те, що він оскаржив постанову ВР № 020068 від 23 червня 2018 року до вищестоящого органу.

ОСОБА_1 був особисто присутній під час винесення 23 червня 2018 року поліцейським роти № 3 батальйону УПП у Волинській області Хилюк Тетяною Сергіївною постанови серії ВР № 020068, надав пояснення, заявляв клопотання, однак, відмовився від отримання копії постанови (а.с. 21).

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

П.3 ч.1 ст. 288 КУпАП визначає, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до Порядку функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2017 р. № 833, технічні засоби (прилади контролю) - це пристрої, що дають змогу в автоматичному режимі здійснювати виявлення та фотозйомку або відеозапис подій, що містять ознаки адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, та інформація в яких захищена згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах;

Згідно з Порядком, система фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі (далі - система) -взаємопов`язана сукупність технічних засобів (приладів контролю), програмних і апаратних засобів обробки отриманих за допомогою технічних засобів (приладів контролю) інформаційних файлів та метаданих, обміну з використанням телекомунікаційних мереж інформацією, необхідною для реалізації організаційних і процесуальних заходів під час здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, що функціонує в єдиній інформаційній системі МВС (далі - єдина інформаційна система).

Під правопорушенням, зафіксованим в автоматичному режимі мається на увазі правопорушення зафіксоване за допомогою фото та (або) відеозйомки.

Стаття 289 КУпАП встановлює, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що 23 червня 2018 року ОСОБА_1 був присутній під час винесення поліцейським роти № 3 батальйону УПП у Волинській області Хилюк Тетяною Сергіївною постанови серії ВР № 020068, надавав пояснення, заявляв клопотання, однак відмовився від отримання копії постанови.

Посилання апелянта на статтю 288 КУпАП, а саме на оскарження постанови позивачем до вищестоящого органу, як причини пропуску строку на звернення до суду, суд апеляційної інстанції відхиляє та вважає, що відсутні поважні причини пропущення ОСОБА_1 строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 квітня 2019 року у справі № 161/3191/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді С. П. Нос
Я. С. Попко
Повне судове рішення складено 10.07.2019 року