Справа № 596/2058/18
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/4947/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Запотічний І.І.,

судді Матковська З.М.

секретар судового засідання Луців І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04 квітня 2019 року (головуючий суддя Лисюк І.О., м. Гусятин, проголошено о 12:56:01) у справі № 596/2058/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівська митниця Державної фіскальної служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, заступник начальника Львівської митниці ДФС - начальник Управління ПМП та МВ Скоромний Ярослав Ігорович про визнання протиправною та скасування постанови справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

22 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівської митниці ДФС, третя особа - заступник начальника Львівської митниці ДФС - начальник Управління ПМП та МВ Скоромний Ярослав Ігорович, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №3719/20900/18 від 07 серпня 2018 року.

В обгрунтування вимог позову ОСОБА_1 покликався на те, що відповідачем прийнято стосовно нього рішення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а саме вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст.470 Митного кодексу України.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04 квітня 2019 року позов задоволено: поновлено ОСОБА_1 строки звернення до адміністративного суду; визнано протиправною та скасовано постанову Львівської митниці Державної фіскальної служби України № 3719/20900/18 від 07 серпня 2018 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн; провадження у справі про порушення митних правил № 3719/20900/18 відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України закрито.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, Львівська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове, про відмову у задоволенні позову.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги апелянт покликається на те, що позивач перевищив строк перебування ввезеного ним транспортного засобу в режимі «транзит» на митній території України, чим порушив вимоги митного законодавства. Апелянт зазначає, що судом невмотивовано не взято до уваги надані ним письмові докази, а тому просить апеляційну скаргу задовольнити,

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча повідомленні про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Згідно ч.2 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Частиною третьою цієї ж статі передбачено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. За цієї обставини, на підставі ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржене судове рішення - скасувати, зважаючи на наступне.

Зі змісту постанови у справі про порушення митних правил №3719/20900/18 від 07 серпня 2018 року судом встановлено, що 21 червня 2018 року близько 04 год. 01 хв. в зону митного контролю на виїзд з України по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС заїхав транспортний засіб «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код № НОМЕР_2 , в якому громадянин України ОСОБА_1 подорожував як пасажир.

В ході митного контролю та оформлення, працівниками митного органу встановлено, що згідно АСМО «Інспектор» та ЦБД ЄАІС ДМСУ громадянин ОСОБА_1 07 березня 2018 року ввіз на митну територію України автомобіль «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_4 , через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС смугою руху «зелений коридор» в митному режимі «транзит» без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України.

Станом на 21 червня 2018 року інформація в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України щодо вивезення за межі митної території України чи поміщення в інший митний режим автомобіля «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_4 громадянином ОСОБА_1 відсутня.

На момент складання протоколу громадянин ОСОБА_1 пояснень не надав жодних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України не пред`явив.

Отже, пропуск 07.03.2018 року ввезеного громадянином ОСОБА_1 на митну територію України, автомобіля «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_4 здійснено у порядку, передбаченому нормами ч.1 ст. 381 МК України - в митному режимі «транзит», на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Отже, громадянин України ОСОБА_1 не доставив транспортний засіб до органу доходів і зборів призначення, а саме: перевищив встановлений митним кодексом України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення, терміном більше ніж на десять діб». Вказані дії позивача відповідач кваліфікував як вчинення порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України.

З цим рішенням митного органу позивач не погодився, а відтак звернувся до суду з відповідним позовом./

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржена позивачем постанова не містить інформації щодо наявності у ОСОБА_1 права власності або користування (в тому числі з правом розпорядження) на автомобіль ««Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_4 та уповноваження ним будь-яких осіб на пред`явлення автомобіля для здійснення митного контролю і митного оформлення, а також які документи стали підставою для внесення інформації про ввезення ним в режимі «Транзит» зазначеного транспортного засобу в базу автоматизованої системи ЄАІС ДМС України. Тому, суд констатував, що відповідач не надав жодного доказу щодо непричетності позивача до вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.95 Митного кодексу України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно положень ст.102 Митного кодексу України , митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу (ч.5 ст.102 Митного кодексу України).

Згідно з частиною 3 статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Роздруківка інформації з центральної бази даних ЄАІС ДФС, яка є у матеріалах справи, засвідчує, що транспортний засіб марки ««Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_4 був переміщений по «зеленому коридору», що є елементом двоканальної системи проходження митного контролю.

Частиною 1 ст. 366 МК України встановлено, що двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України. Канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари і транспортні засоби у відповідних обсягах (ч.2 ст. 366 Митного кодексу України): не підлягають оподаткуванню митними платежами; не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території ; не підлягають письмовому декларуванню. Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України (ч.6 ст. 366 Митного кодексу України).

Відповідно до п. 14 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 451 від 21 травня 2012 року , митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів, що переміщуються смугами руху, позначеними символами зеленого кольору ("зелений коридор"), у пункті пропуску здійснюється у спрощеному порядку, з однією зупинкою автомобільного транспортного засобу на смузі руху та, як правило, без виходу з нього водія та пасажирів. Відповідно до п. 11 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року N 451 для здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів і товарів декларант, уповноважена ним особа або перевізник подають митним органам документи в паперовій або електронній формі, що містять відомості про автомобільні транспортні засоби і товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про їх пропуск через митний кордон України.

Згідно п.1.1 § IV наказу Держмитслужби України від 17 листопада 2005 року №1118 Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, зареєстрованого в Мінюсті України 25 листопада 2005 року № 1428/11708 у разі ввезення транспортних засобів на митну територію України з метою транзиту власник (або уповноважена особа) пред`являють його митному органу для проведення митного огляду й подають оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання);посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо. У разі ввезення громадянином-резидентом з метою транзиту на митну територію України транспортний засіб, зареєстрованого у відповідному реєстраційному органі іноземної держави, та який йому належить, що підтверджується відповідним документом про право власності на такий транспортний засіб та реєстраційним документом, декларування такого транспортного засобу здійснюється в усній формі. Відтак, оформлення транспортного засобу на особу, яка не має документів на право володіння

Митне оформлення транспортного засобу здійснювалось відповідно до вимог ст. 335 Митного кодексу України, Постанови Кабінету міністрів України №451 від 21 травня 2012 року, наказу Держмитслужби України від 17 листопада 2005 року №1118. Згаданими нормативними актами, що регулюють митну справу визначено, що оформлення транспортного засобу здійснюється не на водія, а на власника автомобіля або уповноважену ним особу. Тому, при оформленні зобов`язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля, а факт зазначення такої особи у поданих документах, власником транспортного засобу або уповноваженою особою. При цьому, в контексті наведених вище норм, пропуск транспортного засобу на митну територію України та оформлення зобов`язання щодо транзиту без відповідних документів, що підтверджують право користування чи власності на транспортний засіб є неможливим.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що IV наказу Держмитслужби України від 17 листопада 2005 року №1118 Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України передбачено лише перелік документів, які повинна пред`явити особа митного органу при ввезенні транспортного засобу для оформлення транзиту. Разом з тим, цей порядок не містить вимог щодо необхідності зберігання таких документів, а тому колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції щодо обов`язку відповідача надати підтверджуючі документи необгрунтованим.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності надання ним інформації щодо наявності у ОСОБА_1 права власності або користування (в тому числі з правом розпорядження) на автомобіль ««Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_4 , а також документів, які стали підставою для внесення інформації про ввезення ним в режимі «Транзит» зазначеного транспортного засобу в базу автоматизованої системи ЄАІС ДМС України, з огляду на відсутність встановленого нормами права обов`язку зберігати такі документи.

Поряд з цим колегія суддів критично ставиться до пояснень свідків у справі, зокрема щодо неввезення позивачем транспортного засобу ««Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_4 07 березня 2019 року на митну територію України, та перебування ОСОБА_1 у ньому як пасажира, з огляду на наявні матеріали справи, які спростовують такі свідчення та пояснення.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з. ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апеляційної скарги, на переконання колегії суддів, не спростовують висновків суду, та в повній мірі відповідають позиції відповідача, викладеній у відзиві до адміністративного позову, яка в цілому суперечить чинному законодавству та спростовується наявними у матеріалах справи доказами.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, висновок суду першої інстанції по даній справі був зроблений при неповному з`ясуванні судом та недоведеності обставин, які мали значення для справи, внаслідок порушення норм матеріального права що і призвело до упереджено-хибного вирішення справи по суті спору, а у відповідності до вимог ст. 317 КАС України є обов`язковою підставою для скасування постановленого судового рішення і ухвалення нового рішення по справі.

Керуючись ст. 229, 243, 268, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби задовольнити, а рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 04 квітня 2019 року у справі № 596/2058/18 - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
З. М. Матковська