Справа № 640/11012/19
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову

03 липня 2019 року м. Київ № 640/11012/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Патратій О.В., розглянувши заяву Приватного нотаріусу Дніпровськеого міського нотаріального округу-державний реєстратор ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом Приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу-

державного реєстратора ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України

третя особа Державне підприємство "Національні інформаційні системи"

про визнання протиправним та скасування наказу від 21.05.2019р. № 1535/5 та

зобов`язати вчинити певну дію

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 21.05.2019р. № 1535/5 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора-приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.06.2019 року відкрито провадження у зазначеній справі.

02.07.2019р. Приватним нотаріусом ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд зобов`язати Державне підприємство "Національні інформаційні системи" надати доступ позивачу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Заяву про забезпечення позову обґрунтовано очевидною протиправністю наказу Міністерства юстиції України від 21.05.2019р. № 1535/5. Також оскаржуваний Наказ прямо порушує права позивача на здійснення професійної діяльності, оскільки позивачу заблоковано доступ до державного реєстру.

Розглянувши подану заяву суд приходить до наступних висновків.

Забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Таким чином, заходи забезпечення позову не мають дискримінаційного характеру стосовно жодної із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавець визначив, що перелік підстав для забезпечення позову є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому за відсутності передбачених вказаною статтею обставин прийняття рішення про забезпечення позову є неможливим.

По-перше, суд не вбачає очевидної протиправності рішення відповідача. На переконання суду, очевидна протиправність рішень суб`єкта владних повноважень, це прийняття ним таких рішень, які взагалі не передбачені законодавством України, або прийняття рішень суб`єктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері.

Натомість, у цьому випадку Міністерство юстиції України, відповідно до вимог статті 371 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" саме і наділено повноваженням на прийняття таких рішень.

Питання обґрунтованості чи необґрунтованості наказу Міністерства юстиції України від 21.05.2019р. № 1535/5 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора-приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» в теперішній час є спірним, і ще повинно бути ретельним чином досліджено та доведено.

По-друге, наслідки оспорюваного рішення відповідача є юридичними, тобто зворотними, а тому, навіть у разі задоволення позову, для поновлення прав позивача не буде необхідно докладати значних зусиль та втрат.

Отже, позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Із наведених позивачем у клопотанні обставин не вбачається очевидної протиправності оскаржуваного рішення, що є одним із критеріїв забезпечення позову в силу положень ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, а правомірність його прийняття підлягає дослідженню під час судового розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.

Суд зазначає, що сама лише незгода позивача із рішеннями суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про його скасування ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Крім того, такий спосіб забезпечення позову, як зобов`язання третіх осіб вчинити певні дії взагалі не передбачений ч.1 ст. 151 КАС України.

Наведене свідчить про відсутність існування підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не доведено існування обставин, вказаних у статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 77, 150, 151, 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Приватного нотаріусу Дніпровськеого міського нотаріального округу-державний реєстратор ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Патратій