Справа № 160/5252/19
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2019 року Справа № 160/5252/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
06.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу роботи за Списком №1, період роботи з 30.06.2005 року по 19.12.2005 рік, підземним горноробочим 3 розряду шахті «Самарська» ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» з повним робочим днем шахті та провести відповідний перерахунок призначеної йому пенсії на пільгових умовах з дня його звернення, до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, а саме з 30 листопада 2018 року.
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що він перебуває на обліку у відділі з питань призначення та перерахунків пенсій №14 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 30.11.2018 року та отримує пенсію за віком по списку №1. Пенсія була призначена при загальному стажі роботи 43роки 11 місяців 24 дні, в т.ч. за списком №1 (шахтарі -13 років 09 місяців 21 день. Коефіцієнт трудового стажу - 0,432917). 15.05.2019 року позивач звернувся до відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №14 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за роз`ясненням щодо розміру нарахованої йому пенсії. На вказану заяву позивачу було надано відповідь у формі листа від 27.05.2019 року за №458/03.22-12, з якої він дізнався, що період його роботи з 30.06.2005р. по 19.12.2005 року на ВСП шахта «Самарська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» не зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 у зв`язку з відсутністю чергової атестації робочого місця. З такими діями відповідача він не погоджується та зазначає, що у вказаний період він працював на ВСП шахта «Самарська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на посаді підземного гірника 3 розряду з повним робочим днем в шахті. В довідці №131 від 22.02.2018року, виданою Шахтоуправлінням «Тернівське» ПрАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» про підтвердження пільгового трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, зазначено, що за спірний період роботи позивач дійсно працював на шахті «Самарська» ДВАТ «Павлоградвугілля» підземним гірником 3 розряду з повним робочим днем в шахті з 30.06.2005р. по 19.12.2005рік. Професія "підземного гірника" була атестована згідно наказу від 30.06.2000р. № 600 та наказу №2545 від 19.12.2005 року. Продовження атестації здійснено, згідно листа директора ВСП ВАТ «Павлоградвугілля шахта «Самарська» за №1774 від 14.08.2007р., де зазначено, головним державним експертом праці Дніпропетровської області О.І. Просандєєвим, наступне: «Згоден продовжити термін дії наказу від 30.06.2000року №600 до 31.12.2005 року. Позивач вказує, що жодних змін в організації роботи за його робочим місцем, змін у назві професії з моменту атестації у липні 2005 року до повторної атестації у грудні 2005 року не відбувалось. З урахуванням викладеного вважає, що він має право на зарахування періоду роботи з 30.06.2005р. по 19.12.2005 рік на ВСП шахта «Самарська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 р. відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 30.11.2018 року та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.
Підставою для невключення періоду роботи позивача з 30.06.2005 року по 19.12.2005 року на посаді гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем в шахті на ВСП шахта «Самарська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» стала відсутність в цей період атестації робочого місця.
При цьому факт проведення атестації робочих місць на ВСП шахта «Самарська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на підставі наказу від 30.06.2000 року № 600 (період проведення з 12.11.1999 року по 30.06.2005 року) та наказу № 2545 від 19.12.2005 року № 2545 відповідачем не заперечуються.
Таким чином, предметом спору у даній справі є зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 30.06.2005 року по 19.12.2005 року на посаді гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем в шахті на ВСП шахта «Самарська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» до пільгового стажу за Списком № 1.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 пенсії за віком на пільгових умовах призначаються за результатами атестації робочих місць, яка також надає інші пільги і компенсації, передбачені законодавством, а саме надбавка за роботу в зазначених умовах, право на скорочений робочий день, додаткову відпустку й одержання лікувально-профілактичного лікування. Атестація повинна проводитися на підприємстві не рідше одного разу на п`ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Контроль за проведенням атестації, правильністю застосування Списків покладено на Державну експертизу умов праці.
Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації) визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.
Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.
У пункті 4.2 зазначеного Порядку застосування списків йдеться про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.
Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що оскільки обов`язок проведення атестації покладається на керівника підприємства, а умови праці позивача залишалися незмінними значний проміжок часу, непроведення чергової атестації робочого місця за умовами праці в період з 30.06.2005 року по 19.12.2005 року, при наявності наступної атестації робочого місця і незмінності умов праці, не можуть обмежувати гарантії працівника на зарахування пільгового стажу його роботи і отримання пенсії на пільгових умовах.
Крім того, не зарахування судом спірного стажу позивача буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1. Рішення Конституційного Суду України (Справа N1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно не зараховано ОСОБА_1 період роботи з 30.06.2005 року по 19.12.2005 року на посаді гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем в шахті на ВСП шахта «Самарська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» до пільгового стажу за Списком № 1, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, тому судові витрати в розмірі 768,40 грн. підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 263, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна