Справа № 340/320/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2019 року м. Дніпросправа № 340/320/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області

на додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року (суддя Черниш О.А.) у справі №340/320/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Миртранс" до Головного управління ДФС у Кіровоградській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення,зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Миртранс" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Кіровоградській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 року позовні вимоги позивача роз`єднано та виділено у самостійне провадження позовні вимоги ТОВ "Миртранс" до ГУ ДФС у Кіровоградській області, ДФС України про визнання протиправними та скасування рішень та про зобов`язання зареєструвати податкові накладні, які поєднані підставами виникнення та поданими доказами (справи №340/155/19, №340/320/19, №340/321/19).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.04.2019 року у справі №340/320/19, з урахуванням ухвали від 17.04.2019 року про внесення виправлень в судове рішення, позов ТОВ "Миртранс" задоволено частково. В порядку розподілу судових витрат на користь позивача стягнуто судові витрати на сплату судового збору, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (2/3), у розмірі 1280,67 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Кіровоградській області.

15.04.2019 року представник позивача подав до Кіровоградського окружного адміністративного суду заяву, у якій просив суд вирішити питання про стягнення на користь позивача з ГУ ДФС у Кіровоградській області витрат на послуги адвоката - адвокатського бюро "Костянтина Гури" - у розмірі 3300 грн.

Додатковим рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року вирішено стягнути на користь ТОВ "Миртранс" судові витрати на професійну правничу допомогу, зважаючи на часткове задоволення позову та враховуючи клопотання представника відповідачів про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (2/3), в сумі 1000 гривень за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Кіровоградській області.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду, ГУ ДФС у Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні заяви сторони позивача про стягнення з ГУ ДФС у Кіровоградській області на користь ТОВ "Миртранс" витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Кіровоградській області на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, оскільки такі витрати, на думку скаржника, не підтверджені належними та достатніми документами. Так, як зазначає відповідач, надані представником позивача договори та додаткові угоди носять загальний характер і не передбачають інтересів позивача по конкретній судовій справі (тобто обсяг послуг, що визначений даними угодами не відповідає обсягу роботи, що була реально виконана адвокатом); у поданому клопотанні не наведено детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом на здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не надано належних доказів фактичного понесення витрат. Скаржник вказує на те, що послуги щодо аналізу матеріалів справи та первинних документів дублюються та адвокатом не доведено, в чому конкретно полягала виконана робота.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно зі статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача були заявлені до відшкодування витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою, отриманою від адвоката, на суму 3300 грн.

Так, з метою підтвердження понесених ТОВ "Миртранс" витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача долучено до матеріалів справи копії таких документів: договору про надання правничої допомоги №04/01 від 04.01.2019 року, укладеного між позивачем та адвокатським бюро "Костянтина Гури", акту приймання-передачі наданих послуг №2 від 09.04.2019 року до цього договору, рахунку №9 від 10.04.2019 року та платіжного доручення №600 від 12.04.2019 року про сплату позивачем на користь адвокатського бюро "Костянтина Гури" 3300 грн. (а.с.157 - 163)

В акті приймання - передачі наданих послуг №2 від 09.04.2019 року наведений такий опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та їх вартість:

усна консультація - 100 грн.,

аналіз підстав та правомірності направлення позивачем на реєстрацію податкових накладних - 400 грн.,

проведення аналізу правомірності винесення комісією спірних рішень - 300 грн.,

підготовка і подання позовної заяви - 1000 грн.,

підготовка відповіді на відзив - 1500 грн.

Таким чином, суду першої інстанції було надано докази як надання позивачу правничої допомоги адвокатом (адвокатським бюро "Костянтина Гури"), так і докази оплати наданих послуг.

Частиною дев`ятою статті 139 КАС України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Оцінивши долучені до матеріалів справи представником позивача докази, дослідивши матеріали справи, взявши до уваги клопотання представника відповідачів про зменшення заявлених позивачем до відшкодування витрат, враховуючи принцип співмірності, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для відшкодування вартості послуг у заявленій позивачем сумі.

Таким чином, з огляду на часткове задоволення позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність присудження на користь ТОВ "Миртранс" за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Кіровоградській області понесених витрат на професійну правничу допомогу, пропорційно до задоволеної частини вимог (2/3), що узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 139 КАС України, в сумі 1000 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність наведених висновків суду першої інстанції та фактично зводяться до того, що представником позивача не надано суду належних доказів фактичного понесення підприємством витрат на правничу допомогу. Такі аргументи відповідача суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки в матеріалах цієї справи наявний належним чином складений договір про надання правничої допомоги, оформлені та підписані документи, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та документи, які свідчать про оплату позивачем послуг адвоката.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав, в межах доводів апеляційної скарги, для скасування оскарженого рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області залишити без задоволення, а додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року по справі №340/320/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строки, визначені ст.329 КАС України.

Повний текст постанови складено 09.07.2019 року.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк