Справа № 240/4164/19
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року м. Житомир справа № 240/4164/19

категорія 112030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Недашківська Н.В. ,

за участю: представника відповідача Невмержицького С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

-Визнати неправомірними дії Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо недоплати пенсії.

-Зобов`язати Овруцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії в період з 03 серпня 2010 по дату прийнятого рішення відповідно до вимог статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру основної пенсії 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 75 % мінімальної пенсії за віком.

-Зобов`язати Овруцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України виплатити мені недоплачену суму заборгованості по виплаті пенсії за даний період, яка виникне в результаті перерахунку.

-Зобов`язати Овруцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України станом на день прийняття рішення встановити пенсію в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, та виплачувати її в подальшому і збільшувати розмір, застосовуючи правила, передбачені статтею 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В обгрунтування позову зазначив, що відповідачем неправильно нараховувалась пенсія, так як її розмір не відповідає вимогам Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постарждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки окремі положення цих Законів, які обмежували конституційні права громадян, в різні періоди були визнані неконституційними, то відновлення попередніх їх редакцій не потребувало законодавчого врегулювання і повинно було виконуватись, зокрема, відповідачем. Вважає, що відповідач повинен виплатити заборгованість, яка становить різницю між сумою, яка вийде при перерахунку основної та додаткової пенсії відповідно до ст.50,54 Закону та сумою фактичної виплати пенсії за період з 03.08.2010 по дату прийняття рішення. Вказує, що є підстави для нарахування і виплати додаткової пенсії в подальшому, оскільки за весь період дії Закону відповідачем жодного разу не було сплачено таку пенсію належним чином.

Ухвалою від 02.04.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання без повідомлення учасників справи.

Ухвалою від 08.05.2019 призначено справу до розгляду в судове засідання на 28.05.2019.

28.05.2019 розгляд срави відкладено у зв"язку з неявкою сторін на 11.06.2019.

Розгляд справи 11.06.2019 відкладено до 02.07.2019 та винесено ухвалу про витребування доказів.

Позивач в судове засідання не з"явився, у заяві від 11.06.2019 просив справу розглядати без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у письмовому відзиві. В обґрунтування відзиву зазначено, що ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв"язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ №1210 від 23.11.2011 чітко визначені розміри по ст.54. Отже, доводи позивача вважає безпідставними. Крім того, вказує, що ст.63 Закону передбачає, що фінансування витрат, пов"язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів. Тому, просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступні обставини.

Позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), що підтверджується копією відповідного посвідчення Серії № НОМЕР_1 , відповідно до довідки до акту огляду МСЕК Серії ЖИА №115019 інвалідом 2 групи з 03.08.2010 та отримує пенсію по інвалідності в Овруцькому об"єднаному управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. (а.с.4,9)

На звернення позивача щодо нарахування щомісячного підвищення до пенсії у відповідності до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідач листом від 26.12.2019 №528/02 повідомив, що щомісячне підвищення до пенсії у відповідності до ст.50,54 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується згідно Закону у розмірі ст.54 - 1871,25 грн. (а.с.12)

Позивач вважає, що розмір пенсії повинен становити не менше 8 мінімальних пенсій за віком, а щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров"ю для інваліда 2 групи з 03.08.2010 (дата встановлення інвалідності) 75 процентів мінімальної пенсії за віком, тому звернувся до суду за захистом порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 14 Закону України № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Закон № 796-ХІІ) - позивач віднесений до І категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Закон № 796-ХІІ).

Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам віднесеним до 1 категорії встановлюється у вигляді : а) державної пенсії, б) додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з ч. 1 ст. 54 Закону № 796-ХІІ пенсії по інвалідності, яка наступила внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії в зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, отриманого в зоні відчуження в 1986-1990рр. в розмірі відшкодування фактичної шкоди здоров`ю, який визначається у відповідності з Законодавством.

Пунктом 4 статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції від 9 липня 2007 року) та рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008) визначено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

У відповідності до ч. 1 ст. 50 зазначеного Закону № 796-ХІІ особам, віднесеним до категорії І, які є інвалідами II групи, призначається щомісячна додаткова пенсія у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Виплата додаткової пенсії відповідно до ст.53 Зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином вхідним критерієм обрахунку додаткової пенсії є мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно зі ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Позивач оскаржує дії відповідача щодо недоплати з 03 серпня 2010 (дата встановлення 2 групи інвалідності) відповідно до вимог статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру основної пенсії у розмір 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 75 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.4 ст.79 КАСУ обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 22.03.2011 у справі №2а-950/11 визнано протиправним дії управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі в частині визначення розміру ОСОБА_1 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю за період з 01.09.2010 по 31.12.2010 протиправними. Зобов"язано провести нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01.09.2010 по 31.12.2010 додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, як інваліду 2 групи, щодо якого встановлено зв"язок з Чорнобильською катастрофою, виходячи з розміру, встановленого ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що становить 75% мінімальної пенсії за віком, яка дорівнює прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб, визначеним Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" щомісячно. (50-52)

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 17.08.2011 у справі №2а-12338/11 визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі по застосуванню постанови КМУ №530 від 28.05.2008 в частині визначення ОСОБА_1 розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, за період з 01.01.2011 по 31.03.2011. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі провести донарахування та виплату ОСОБА_1 за період з 1 січня 2011 року по 31 березня 2011 року додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, визначеному ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює 75 % мінімальної пенсії за віком, яка визначається на рівні прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, встановленим Законом України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", щомісячно. (а.с.53-54)

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 21.02.2012 у справі №617-1931/12, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2013 зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі провести донарахування та виплату ОСОБА_1 :

за період з 15.06.11 року по 22.07.11 року основної пенсії, як інваліду ІІ-ї групи, щодо якої встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, виходячи із розміру, встановленого ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що становить не менше 8 мінімальних пенсій за віком, яка дорівнює прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб, визначеним Законом України "Про державний бюджет України на 2011 рік", щомісячно;

за період з 01.04.11 року по 22.07.11 року додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як інваліду ІІ-ї групи, щодо якої встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, виходячи із розміру, встановленого ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що становить 75% мінімальної пенсії за віком, яка дорівнює прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб, визначеним Законом України "Про державний бюджет України на 2011 рік", щомісячно;

за період з 01.04.11 року по 22.07.11 року підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, у відповідності із ст.39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розрахунку 2-х мінімальних заробітних плат, розмір якої визначено Законом України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" щомісячно. (а.с.56-61)

Таким чином, на підставі судових рішень, які набрали законної сили позивачу вже проведено перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, як інваліду ІІ-ї групи за 2010, 2011 роки, що свідчить про те, що позивач фактично повторно просить захистити його права, що є недопустимим, тому позовні вимоги у цій частині задоволенню не підтягають.

Більш того, на підставі заяви позивача від 15.06.2011 відповідач перевів її на інший вид пенсії - пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з наслідками аварії на ЧАЕС, яка була призначена та виплачувалась в розмірі відшкодування фактичних збитків згідно з положеннями ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". (а.с.45)

Оскільки позивач на зазначений вид пенсії перейшов з 15.06.2011, тому вимоги про перерахунок такої пенсії з 03.08.2010 безпідставні. Також, суд звертає увагу на те, що перерахунок такої пенсії проведено у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, яка дорівнює прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб, визначеним Законом України "Про державний бюджет України на 2011 рік з 15.06.11 року по 22.07.11 на підставі постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 21.02.2012 у справі №617-1931/12 .

Крім того, Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 4 червня 2011 року № 3491-VI, який набрав чинності 19 червня 2011 року, зокрема пунктом сім частиною першою зазначеного Закону, Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" доповнено пунктом чотири, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", статей 14, 22, 37 та частиною третьою статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року норми пункту четвертого Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" визнано такими, що відповідають Конституції України, тобто є конституційними.

Щодо перерахунку пенсії з 2012 року.

Кабінетом Міністрів України постановою від 23.11.2011 № 1210 затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, (далі Порядок № 1210), який визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Приписами абз. 4 пп. 1 п. 11 Порядку № 1210 передбачено, що мінімальний розмір пенсії становить для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї осіб з інвалідністю II групи 160% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виплачується особам, що належать до категорії 1 особам з інвалідністю II групи у розмірі 379,60 грн. (підпункт 1 абзацу першого пункту 13 Порядку № 1210).

У відповідності до вимог п. 3 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування.

Суд звертає увагу, що рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 №20-рп/2011 та від 25.01.2012 № 3-рп/2012 підтверджена конституційність повноважень Кабінету Міністрів України щодо реалізації політики у сфері соціального захисту, в тому числі регулювання порядку та розмірів соціальних виплат і допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави.

Із набуттям чинності Закону України від 28 грудня 2014 року № 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин", Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення розміру виплат передбачених, зокрема, статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи викладене, здійснюючи виплату позивачу пенсії та доплати у порядку та розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 27 листопада 2011 року №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідач діяв правомірно.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 18.09.2018 у справі № 496/125/17 (К/9901/4843/18) та постанові від 19.06.2018 у справі № 344/14522/17 (К/9901/50716/18).

Щодо доводів про те, що зміни в редакції Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", звужують права громадян та суперечать Конституції України, колегія суддів зазначає, що вказані зміни не визнані Конституційним Судом України неконституційними, а тому є чинними та обов`язковими для виконання в спірний період часу.

Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1, 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують, як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини "Валентина Ніканорівна Великода проти України" від 03 червня 2014 року (заява № 43331/12) зазначено про те, що зменшення розміру пенсійного забезпечення не є порушенням права власності у розумінні Протоколу № 1, оскільки таке зменшення відбувається шляхом внесення законодавчих змін до акта, яким встановлено таке право власності. Суд зауважив, що першою і найважливішою вимогою статті 1 Протоколу № 1 є те, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості. Необхідний баланс не буде знайдений, якщо особі або особам доводиться нести індивідуальний і надмірний тягар. Зменшення розміру пенсії могло бути обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася Україна.

Цим же рішенням Європейський суд з прав людини підтвердив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Отже, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

З огляду на наведені норми права, висновки Конституційного Суду України та Верховного Суду, суд дійшов висновку, що у спірний період відсутні правові підстави для виплати позивачу державної пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, яка повинна становити для інвалідів 75% мінімальної пенсії за віком, тому дії відповідача були правомірними .

З огляду на те, що судом встановлено правомірність дій відповідача при виплаті позивачу пенсії, позовні вимоги в іншій частині задоволенню також не підлягають як похідні.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись статтями 9,77,90,242-246,371 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) до Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Гетьмана Виговського, 12, м.Овруч, Житомирська область, 11101, 3) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Капинос

Повне судове рішення складене 09 липня 2019 року