Справа № 440/4157/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Костенко Г.О.

10 липня 2019 р. Справа № 440/4157/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛДЕКС» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

Встановила:

22.11.2018 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «ПОЛДЕКС» (подалі - ТОВ «ПОЛДЕКС», підприємство) звернувся до суду з позовом, яким просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у Полтавській області (подалі ГУ ДФС у Полтавській області, контролюючий орган): № 873785/42037834 про відмову у реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 42 від 17.07.2018 та № 873783/42037834 про відмову у реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 15 від 17.07.2018 року;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні, складені та подані на реєстрацію ТОВ «ПОЛДЕКС» в строки, визначені нормами діючого законодавства: № 42 від 17.07.2018 року на суму 250.360,99 грн, в тому числі ПДВ 41.726,83 грн - направлена на реєстрацію 02.08.2018 року, реєстраційний номер документу ; №15 від 17.07.2018 року на суму 250.134,48 грн, в тому числі ПДВ 41.689,08 грн - направлена на реєстрацію 02.08.2018 року, реєстраційний номер документу .

Також, позивач просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання в тижневий строк після набрання рішення законної сили подати звіт про його виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про невідповідність спірних рішень вимогам чинного законодавства. Також вказує, що на вимогу контролюючого органу, після зупинення реєстрації податкових накладних, підприємством надані письмові пояснення разом з документами, що стали підставою для складення накладних, проте, відповідні документи не були взяті відповідачем до уваги, у зв`язку з чим, відповідачем протиправно прийнято оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Заперечуючи проти позову, у відзивах на позов ТОВ «ПОЛДЕКС» відповідачі зазначають, що причинами відмови у реєстрації податкових накладних є те, що спірні податкові накладні від 17.07.2018 року № 42 та № 15, виписані по факту отриманої попередньої оплати, у реквізитах рахунків на оплату від 17.07.2018 року № 52 та № 53 вказано адресу ТОВ «ПОЛДЕКС»: м. Полтава, вул. Конституції, 13, тоді як в п. 10 договору поставки № 0607/18-ІМ від 06.07.2018 року, укладеного між позивачем та ТОВ «ІМЕКС-ЛЕНД», зазначено місцезнаходження ТОВ «ПОЛДЕКС»: м. Полтава, вул. Зигіна, 29, офіс 205. За твердженням відповідачів, спірні рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН правомірно прийнято Комісією ГУ ДФС у Полтавській області відповідно до норм діючого законодавства України.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.02.2019 року (рішення у повному обсязі складено 12.02.2019 року) позовні вимоги ТОВ «ПОЛДЕКС» задоволені у повному обсязі у спосіб, визначений позивачем.

Так, судовим рішенням визнано протиправним та скасовано рішення Комісії ГУ ДФС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 07.08.2018 року № 873785/42037834, № 873783/42037834.

Відповідач ДФС України зобов`язаний зареєструвати у ЄРПН податкові накладні від 17.07.2018 року № 42, № 15, складені ТОВ «ПОЛДЕКС».

Судом проведений розподіл судових витрат, а саме: стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Полтавській області на користь позивача судові витрати у розмірі 3.524,00 грн.

Висновок суду вмотивований безпідставністю зупинення реєстрації податкової накладної, як передумови прийняття відповідного рішення Комісією, оскільки рахунок на оплату за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа (оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції), а носить лише інформаційний характер. Фактично рахунок-фактура є розрахунково-платіжним документом, що передбачає тільки зазначення певних сум до оплати покупцям за поставлені (фактично поставлені) товари чи надані (фактично надані) послуги.

В апеляційній скарзі відповідач ГУ ДФС у Полтавській області, посилаючись на необґрунтованість висновків суду, прийнятих без дослідження всіх обставин справи, без неналежної оцінки доказам по справі, порушенням судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Аргументуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач ГУ ДФС у Полтавській області фактично наводить аналогічні доводи, що зазначені ним у відзиві на позов ТОВ «ПОЛДЕКС».

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує, що апеляційна скарга за своїм змістом носить виключно формалізований характер, оскільки містить лише посилання на норми законодавства України, які регулюють порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань, цитування підстав для відмови у реєстрації податкових накладних, що безпосередньо зазначені в оскаржуваних рішеннях, без будь-якого нормативного обґрунтування правомірності прийняття відповідних рішень, та окремі аспекти подання апеляційної скарги, без уточнення конкретних підстав, що були покладені в основу останньої.

За наведених обставин, позивач просить залишити апеляційну скаргу ГУ ДФС у Полтавській області без задоволення, а судове рішення, - без змін.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом установлено, що 06.07.2018 року між ТОВ «ПОЛДЕКС» (постачальник) та ТОВ «ІМЕКС-ЛЕНД» (покупець) укладено договір поставки № 0607/18-ІМ від 06.07.2018 року, відповідно до умов якого, постачальник зобов`язується на умовах, визначених цим договором, поставити та передати у власність покупця газовий конденсат (подібну продукцію) та іншу хімічну продукцію, далі - товар відповідно до специфікацій та/або видаткових накладних, які є його невід`ємними частинами, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та оплатити його. Найменування (асортимент), кількість, вартість товару, що є предметом цього договору, визначається специфікаціями та/або видатковими накладними постачальника /а.с. 19-22/.

17.07.2018 року між сторонами договору укладено специфікацію № 1 до договору поставки № 0607/18-ІМ від 06.07.2018 року, відповідно до якої: товар, що поставляється - газовий конденсат ); кількість - 41,981 т; загальна вартість товару 50.0495,47 грн; умови оплати: 100 % передоплата; місце поставки товару: додатково узгоджується сторонами після отримання покупцем від постачальника листа-повідомлення про готовність товару до відвантаження /а.с. 23/.

17.07.2018 року ТОВ «ІМЕКС-ЛЕНД» відповідно до зазначених умов договору здійснені попередні часткові оплати товару у сумі 250.360,99 грн, що підтверджено платіжним дорученням № 4 від 17.07.2018 року /а.с. 31/, та у сумі 250.134,48 грн, що підтверджено платіжним дорученням № 5 від 17.07.2018 року /а.с. 41/.

На підставі вказаних операцій позивачем сформовані податкові накладні № 42, № 15 від 17.07.2018 року, які зареєстровані ДФС України в ЄРПН /а.с. 24, 34/.

Після направлення для реєстрації податкових накладних, автоматизованою системою ДФС України позивачу ТОВ «ПОЛДЕКС» направлено:

- квитанцію від 03.08.2018 року, у якій зазначено, що документ прийнято, у відповідності до вимог п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація ПН № 42 зупинена, та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН /а.с. 25/;

- квитанцію від 03.08.2018 року, у якій зазначено, що документ прийнято, у відповідності до вимог п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація ПН № 15 зупинена, та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН /а.с. 35/.

На виконання зазначених вимог, 03.08.2018 року позивачем через автоматизовану систему на адресу відповідача направлені пояснення та наступні документи:

- по зупиненій податковій накладній № 42 від 17.07.2018 року: договір поставки № 0607/18-ІМ від 06.07.2018 року, специфікація № 1 від 17.07.2018 року, рахунок на оплату № 53 від 17.07.2018 року, платіжне доручення № 4 від 17.07.2018 року /а.с. 19-23, 30, 31/.

- по зупиненій податковій накладній № 15 від 17.07.2018 року: договір поставки № 0607/18-ІМ від 06.07.2018 року, специфікація № 1 від 17.07.2018 року, рахунок на оплату № 52 від 17.07.2018 року, платіжне доручення № 5 від 17.07.2018 року /а.с. 19-23, 40, 41/.

За результатами розгляду наданих документів, Комісією ДФС України прийнято:

- рішення від 07.08.2018 року № 873785/42037834, яким, з підстави надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства, позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної № 42 від 17.07.2018 року в ЄРПН /а.с. 32-33/;

- рішення від 07.08.2018 року № 873783/42037834, яким, з підстави надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства, позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної № 15 від 17.07.2018 року в ЄРПН /а.с. 42-43/.

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (пункт 1.1 статті 1 ПК України).

За змістом підпункту «а» пункту 185.1 статті 185 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Також абзацом першим пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Отже, платник податку постачальник з настанням першої із подій виникнення податкових зобов`язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 ПК України, зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН.

Абзацом другим пункту 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, є зареєстрована у ЄРПН податкова накладна.

Водночас згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Так, механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 (подалі Порядок № 117).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 117 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податкові накладні/розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак: 1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування; 2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку; 3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D > 0,03, P < P м х 1,4, де: D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T; S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування; P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування; P м - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування. Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 117 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті 3 цього Порядку, такі податкова накладна / розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 117 податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Пунктами 6 та 7 вказаного Порядку № 117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної/розрахунку коригування критеріям ризиковості здійснення операції.

Як установлено судовим розглядом, реєстрація поданих позивачем податкових накладних зупинена (квитанції № 1) у зв`язку з тим, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Згідно з пунктом 10 Порядку № 117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

У Листі Державної фіскальної служби України від 21.03.2018 року № 959/99-99-07-18 «Критерії ризиковості платника податку», зокрема, зазначено, що платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 ПК України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 1.6 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

Як вбачається зі змісту квитанцій № 1, контролюючим органом не зазначено за якою саме підставою ТОВ «ПОЛДЕКС» з указаних у підпункті 1.6 пункту 1 Критеріїв віднесено до ризикових платників.

Пунктом 21 Порядку № 117 визначено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Згідно з пунктом 22 Порядку № 117 рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.

Положеннями пункту 23 Порядку № 117 передбачено, що Комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку.

Як установлено судовим розглядом, підставою для відмови в реєстрації податкових накладних ТОВ «ПОЛДЕКС» є надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства, а саме: в рахунку на оплату не вірно вказана адреса.

Колегія суддів зазначає, що згідно з частиною другою статті 3 Закону України від 16.07.1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватися відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (частина друга статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Означене правило закріплено також у Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704, згідно з пунктом 2.4 якого первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Колегія суддів зауважує, що рахунок на оплату за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа (оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції), а носить лише інформаційний характер. Фактично рахунок-фактура є розрахунково-платіжним документом, що передбачає тільки зазначення певних сум до оплати покупцям за поставлені (фактично поставлені) товари чи надані (фактично надані) послуги.

Судовим розглядом установлено наступне.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 26.10.2018 року місцезнаходження позивача є місто Полтава, вулиця Зигіна, будинок 29, офіс 205 /а.с. 13-18/.

Як убачається з рахунку на оплату від 17.07.2018 року № 52 в графі «постачальник» зазначена адреса ТОВ «ПОЛДЕКС» - м. Полтава, вул. Зигіна, будинок 29, офіс 205, що відповідає фактичному місцезнаходженню позивача /а.с. 40/.

Таким чином, колегія суддів зазначає про безпідставність посилання у спірному рішенні від 07.08.2018 року № 873785/42037834 про відмову у реєстрації податкової накладної № 42 від 17.07.2018 року на ту обставину, що платником в рахунку на оплату не вірно вказана адреса.

За наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що посилання контролюючого органу на недоліки в рахунках на оплату № 52 та № 53 від 17.07.2018 року, які полягають у помилковому зазначенні адреси ТОВ «ПОЛДЕКС», не є підставою для відмови позивачу в реєстрації податкових накладних від 17.07.2018 № 42 та № 15, з огляду на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між ТОВ «ПОЛДЕКС» та ТОВ «ІМЕКС-ЛЕНД».

Також, колегія суддів зазначає, що згідно із пунктом 28 Порядку № 117 податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; протягом п`яти робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить менше 30 млн. гривень; протягом семи робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 30 млн. гривень включно.

Згідно з нормами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДФС.

За наведеного, погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що задля належного захисту прав позивача, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, необхідно зобов`язати ДФС України зареєструвати податкові накладні від 17.07.2018 року № 42, № 15 в ЄРПН, складені ТОВ «ПОЛДЕКС».

Крім наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для встановлення судового контролю, оскільки позивачем не обґрунтовано необхідність застосування таких заходів судового контролю, а у суду відсутні підстави вважати, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення після набрання ним законної сили.

Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10.02.2010 року).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року, - без змін.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття. Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених Кодексом адміністративного судочинства України. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Постанова складена і підписана 10 липня 2019 року.