Справа № 160/1818/19
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2019-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2019 року Справа № 160/1818/19
25.02.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби з безпеки на транспорті (Укратрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови №044561 від 18.10.2018 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 1 700 грн.
В обгрунтування позову зазначено, що вказана постанова є протиправною з огляду на те, що в акті перевірки не зазначено водія, який керував транспортним засобом, документа, який посвідчує його особу; не наведено доказів на підтвердження здійснення регулярних послуг з перевезення пасажирів, не зазначено про наявність будь-якого трафарету на транспортному засобі, на підтвердження здійснення таких перевезень та не зафіксовано факту перебування в автомобілі пасажирів. Також, позивач зазначає, що як повідомлення про розгляд справи, так і оскаржуваної постанови, не отримував, про її винесення дізнався отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження №58167672 від 23.01.2019 року з виконання постанови №044561 від 18.10.2018 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700 грн.
04.03.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було залишено позовну заяву без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали від 04.03.2019 року позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.
17.04.2019 року сторони в судове засідання не з`явились, у зв`язку з чим, розгляд справи було відкладено до 15.05.2019 року.
15.05.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду витребувано у Державної служби з безпеки на транспорті (Укратрансбезпека) належним чином завірену копію справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, в результаті розгляду якої прийнято постанову №044561 про застосування адміністративно-господарського штрафу відносно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 19.06.2019 року.
28.05.2019 року відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позов, в якому проти задоволення позову заперечував, зазначивши що акт, на підставі якого винесено оскаржувану постанову, наявний у нижньому лівому куті, також, вказав, що позивач не надав пояснень з приводу можливості надання автомобілю, який перебуває у його власності, у користування іншій особі, встановлення трафарету при здійсненні перевезень легковим автомобілем на замовлення законодавством не передбачено, при складанні вказаного виду акту наявність пасажирів презюмується. Також, Управлінням вжито всіх заходів щодо направлення позивачу запрошення на розгляд справи та оскаржуваної постанови, однак з причин, які не залежали від відповідача, доставлені не були. Крім того, до відзиву долучено копію письмових пояснень однієї з посадових осіб, які проводили перевірку позивача - О ОСОБА_2 від 14.05.2019 року.
31.05.2019 року на виконання ухвали суду від 15.05.2019 року відповідачем надано належним чином завірену копію справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, в результаті розгляду якої прийнято оскаржувану постанову.
19.06.2019 року в судовому засіданні, в яке з`явилися позивач та представник відповідача, підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті на 05.07.2019 року.
05.07.2019 року в судове засідання позивач та відповідач не з`явилися, через канцелярію суду надіслали клопотання про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
20.08.2018 року посадовими особами відповідача винесено акт, згідно якого, на підставі направлення на перевірку від 17.08.2018 року №004880 на 144 км. автомобільної дороги Н 01 Київ-Знам`янка 20.08.2018 року о 10:57 год. проведено перевірку транспортного засобу "Mercedes Sprinter 315", номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ) та виявлено порушення передбачене ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт": надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 39, а саме, не оформлена копія договору із замовником послуги.
01.10.2018 року винесено повідомлення №4491/21-18 про призначення розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 11.10.2018 року, в якому, зокрема, зазначено, що у разі отримання вказаного повідомлення після вказаної дати розгляд справи відбудеться кожного наступного четверга, але не пізніше двох місяців від дати складання акту.
18.10.2018 року відповідачем прийнято постанову №044561 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700 грн., на виконання якої Шевченківським ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58167672 від 23.01.2019 року
Позивач вважає постанову №044561 від 18.10.2018 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 1 700 грн. винесену Державною службою з безпеки на транспорті (Укратрансбезпека) протиправною, такою що винесена з порушенням чинного законодавства та з метою її оскарження звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті (тут і надалі посилання на норми Положення наводяться у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з підпунктами 1, 3 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.
Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті (підпункт 2 пункту 5 Положення); здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (підпункт 19 пункту 5 Положення).
Відповідно до пункту 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 05 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), який відповідно до статті 3 регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (тут і надалі посилання на норми Законунаводяться у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з статтею 1 Закону № 2344-III у цьому Законі наведені терміни вживаються в такому значенні:
автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;
послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату;
рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).
Частинами чотирнадцятою, сімнадцятою та вісімнадцятою статті 6 Закону № 2344-III визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
Відповідно до вимог п. 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. №1567 (далі- Порядок №1567) під час проведення рейдової перевірки, зокрема, перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Згідно п.21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Статтею 39 Закону № 2344-III визначено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення та встановлено перелік документів, обов`язкових для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення, зокрема, для водія легкового автомобіля - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, копія договору із замовником послуги, інші документи, передбачені законодавством України.
Також, згідно норм вказаної статті, обов`язковими документами для фізичної особи для перевезення пасажирів легковими автомобілями для власних потреб, є: посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.
Суд зазначає, що в акті перевірки, на підставі якого винесено оскаржувану постанову, зазначено, що серію і номер свідоцтва про реєстрацію не пред`явлено, графи із зазначенням прізвища та ініціалів водія та документа що посвідчує його особу не заповнені, від пояснень про причини порушення, а також, підпису зазначено акту водій відмовився. В письмових поясненнях посадової особи, яка підписувала акт, зазначено, що в транспортному засобі, який був зупинений на підставі направлення на перевірку та який належить позивачу, знаходились пасажири, на підставі чого складено акт перевірки.
Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що при складанні вказаного виду акту наявність пасажирів презюмується, оскільки згідно вищезазначених положень статті 39 Закону № 2344-III пасажири, також, повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення
При цьому, суд зазначає, що відповідачем до матеріалів справи не надано жодної інформації щодо кількості пасажирів, які знаходилися у транспортному засобі, а також, не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що перевіряючими було вжито будь-яких заходів, спрямованих на встановлення осіб пасажирів та отримання від них пояснень з приводу перевезення, зокрема щодо, того чи здійснювалося таке перевезення на замовлення, або ж для власних потреб водія, особу якого також не встановлено, а про відмову пред`явити документи, які встановлюють його особу та напідставі водій здійснював керування транспортним засобом в акті перевірки не зазначено.
Крім того, згідно абз. 1 п. 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення не пізніше двох місяців з дня його виявлення.
Пунктом 26 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.
Відповідно п. 27 Порядку №1567 у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.
За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Пунктом 29 Порядку № 1567 передбачено, що копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб`єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.
У разі оскарження постанови про застосування фінансових санкцій стягнення сплачується не пізніше ніж протягом п`ятнадцяти днів після отримання повідомлення про залишення скарги без задоволення (абз.2 п.29 Порядку №1567).
Отже, після складання посадовою особою органу державного контролю акту, в якому зафіксовано встановлені під час проведення перевірки порушення особою вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення не пізніше протягом двох місяців з дня його виявлення здійснюється розгляд справи про порушення.
При цьому, розгляд справи про порушення можливий у відсутність уповноваженої особи суб`єкта господарювання лише у разі належного сповіщення суб`єкта господарювання про розгляд справи.
Так, на підтвердження надіслання позивачу повідомлення від 01.10.2018 року про розгляд справи, внаслідок якого, 18.10.2018 року винесено оскаржувану постанову, надано копію конверту, який не було вручено адресату та повернуто відповідачу за закінченням терміну зберігання.
Разом з тим, на копії вказаного конверту, як і на копії конверту, який надано відповідачем на підтвердження направлення позивачу оскаржуваної постанови, який також адресату вручено не було, стоїть штамп відділення поштового зв`язку із датою повернення вказаної кореспонденції відправнику 23.11.2018 року.
При цьому, жодних доказів на підтвердження дати направлення позивачу повідомлення про розгляд справи відповідачем не надано.
Таким чином, докази належного сповіщення позивача про розгляд справи в матеріалах справи відсутні.
Посилання позивача на те, що, в акті перевірки відсутня будь-яка нумерація, та на ту обставину, що в акті перевірки не зазначено про наявність будь-якого трафарету на транспортному засобі, на підтвердження здійснення пасажирських перевезень суд вважає безпідставними, оскільки, як правильно зазначив відповідач, номер акта наявний у нижньому лівому куті, а вимоги щодо встановлення трафарету при здійсненні пасажирських перевезень легковим автомобілем на замовлення, чинним законодавством не передбачено.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі вищевикладеного, оскільки відповідачем не надано належних доказів на підтвердження перевезення пасажирів на замовлення транспортним засобом позивача та доказів належного сповіщення позивача про розгляд справи, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відповідача.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною та скасувати постанову №044561 від 18.10.2018 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 1 700 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 11.07.2019 року.

Суддя М.В. Дєєв