Справа № 160/3612/19
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2019 року Справа № 160/3612/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Грушівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
22.04.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Грушівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, у якому позивач просить визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на запит позивача від 06.12.2018 року на отримання публічної інформації; зобов`язати надати відповідь на запит позивача на отримання публічної інформації від 06.12.2018 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у грудні 2018 року позивач звернувся до Грушівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області із запитом на публічну інформацію, у якому просив надати копії усіх рішень сільської ради за період з 01.01.2018 року по 30.11.2018 року. Однак відповідачем у строки передбачені законом не було надано запитуваних документів чи будь-якої іншої відповіді.
16.05.2019 року суддею Конєвою С.О. відкрито спрощене провадження без повідомлення (виклику) сторін в адміністративній справі.
Ухвалою від 20.05.2019 року задоволено самовідвід судді Конєвої С.О.
20.05.2019 року адміністративна справа на виконання розпорядження № 614 Д "Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи" була перерозподілена та передана для продовження розгляду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідачем 31.05.2019 року отримано копію ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження в даній адміністративній справі.
Відзиву на позовну заяву чи будь-яких доказів що спростовують твердження позивача, відповідачем у строки зазначені в ухвалі від 22.05.2019 року до суду надано не було.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07.12.2018 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив до Грушівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області запит на отримання публічної інформації, в якому просив надати копії усіх рішень та розпоряджень сільської ради з 01.01.2018 року по 30.11.2018 року.
Вважаючи дії Грушівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області щодо не надання відповіді на запит протиправними позивач звернувся з даним позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про інформацію», кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Частинами 1 та 2 статті 7 Закону України «Про інформацію» визначено, що право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.
За змістом частини 1 та 2 статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Отже, рішення та розпорядження сільської ради, які просив надати позивач у своєму запиті є публічною інформацію, у розумінні статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядником якої є Грушівська сільська рада Апостолівського району Дніпропетровської області.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації», право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до частини 2 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Положеннями частини 3 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», визначено, що запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.
Згідно з частинами 4 - 6 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», письмовий запит подається в довільній формі.
Запит на інформацію має містити: ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
З метою спрощення процедури оформлення письмових запитів на інформацію особа може подавати запит шляхом заповнення відповідних форм запитів на інформацію, які можна отримати в розпорядника інформації та на офіційному веб-сайті відповідного розпорядника. Зазначені форми мають містити стислу інструкцію щодо процедури подання запиту на інформацію, її отримання тощо.
Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Грушівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області із запитом на отримання публічної інформації, оформленим відповідно до форми затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 26.05.2011 N 1434/5 «Про затвердження форм для подання запиту на отримання публічної інформації».
Зазначений запит був направлений позивачем поштою, та отриманий відповідачем 11.12.2018 року.
У частині 1 статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» зазначено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Згідно частини 4 статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Отже зазначеними нормами Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначені чітко строк протягом яких розпорядник інформації зобов`язаний надати відповідь на запит.
При цьому у статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначені випадки коли розпорядник інформації має право відмовити у наданні відповіді на запит, однак, у такому випадку згідно з частиною 5 статті 22 зазначеного закону, відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі.
Як встановлено судом відповідачем не надано доказів надання позивачу запитуваної інформації чи відповіді на запит про відмову у задоволенні запиту.
При цьому суд зазначає, що згідно частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначена норма кореспондується з частиною 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, у якій зазначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Як зазначено вище, відповідачем 31.05.2019 року отримано копію ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження в даній адміністративній справі, однак відзиву на позовну заяву чи будь-яких доказів що спростовують твердження позивача, у строки зазначені в ухвалі до суду надано не було.
Відповідно до вимог частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
В силу вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України , предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, враховуючи встановлене порушення права позивача на доступ до публічної інформації, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Грушівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до вимог пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Визнати протиправною бездіяльність Грушівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області щодо ненадання відповіді на запит на отримання публічної інформації від 06.12.2018 року.
Зобов`язати Грушівську сільську раду Апостолівського району Дніпропетровської області надати відповідь на запит позивача на отримання публічної інформації від 06.12.2018 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 08 липня 2019 року.

Суддя С.І. Озерянська