Справа № 2540/2749/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2540/2749/18 Суддя (судді) першої інстанції: Кашпур О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Безименної Н.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря: Чуб Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Комунального підприємства «Служба Єдиного Замовника» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 (м. Чернігів, дата складання повного тексту - 18.04.2019) у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства «Служба Єдиного Замовника» до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

КП «Служба Єдиного Замовника» звернулося з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № , № 006095, № , № від 05.07.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідності до ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, неня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов`язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів). КП «Служба Єдиного замовника» вважає, що наведена норма закону встановлює загальну заборону на нарахування штрафу і пені упродовж часу дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Зміст цієї заборони не пов`язаний із визначенням поняття мораторію і не обмежений ним. Заборона чинна протягом дії мораторію, тому неустойка за невиконання грошових зобов`язань не нараховується в силу прямої заборони законом, безвідносно до часу їх виникнення. Також не може розглядатися питання про поширення чи непоширення мораторію на ненараховану неустойку, оскільки законом виключена можливість виникнення та існування відносин з нарахування неустойки боржникові, стосовно якого діє мораторій, введений при провадження справи про його банкрутство. Виходячи зі змісту закону, боржник повинен виконувати зобов`язання, що виникли після введення мораторію, але пеня та штраф за їх невиконання або неналежне виконання не нараховуються.

Згідно з відзиву на позовну заяву відповідач вважає, що обґрунтування позовних вимог не відповідає обставинам справи та не може бути підставою для скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, оскільки вказані рішення прийняті в межах повноважень та на підставі чинного законодавства.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

На переконання апелянта відповідно до положень Закону боржник повинен виконувати зобов`язання, що виникли після введення мораторію, але штрафні санкції за їх невиконання або неналежне виконання не нараховуються, за винятком випадків, які можуть бути встановлені спеціальними нормами законодавства. Контролюючий орган (відповідач) не мав права у межах камеральної перевірки здійснювати перевірку питань, що не були законом віднесені до компетенції камеральних перевірок до 01.01.2017, тобто, за весь період до вказаної дати. Відповідач не мав права здійснювати у межах камеральної перевірки, зокрема перевірку питань на підставі податкових декларацій або уточнюючих розрахунків, від дати останнього дня граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - від дня їх фактичного подання минуло більш, ніж 30 днів.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За матеріалами справи 23.02.2018 ГУ ДФС у Чернігівській області складено акт за № 240/25-01-12-06-32126283 «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість, податку на прибуток підприємств, частини чистого доходу прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, екологічного податку, збору: за спеціальне використання поверхневих та підземних вод; за спеціальне використання поверхневої води теплоелектростанціями з прямоточною системою водопостачання; за спеціальне використання поверхневих і підземних вод житлово-комунальними підприємствами; за спеціальне використання води, яка входить виключно до складу напоїв; за спеціальне використання поверхневих і підземних вод для потреб рибництва; за спеціальне використання кар`єрної, шахтної, дренажної води» (а.с. 14 - 29).

КП «СЄЗ» подано до ГУ ДФС у Чернігівській області заперечення № 336 від 02.03.2018, в яких просило податковий орган прийняти рішення про визначення грошових зобов`язань КП «СЄЗ» (відсутність зобов`язань) на підставі акту камеральної перевірки № 240/25-01-12-6-32126283 від 23.02.2018 з урахуванням результатів розгляду цих заперечень платника податків (а.с. 30 - 35).

Листом ГУ ДФС у Чернігівській області № 2881/10/25-01-06-04 від 16.03.2018 заперечення КП «СЄЗ» на акт камеральної перевірки податкової звітності № 240/25-01-12-06-32126283 визнано не обґрунтованими та такими, що не можуть бути враховані для визначення результатів перевірки, тому висновки акту камеральної перевірки залишені без змін (а.с. 36-40).

21.03.2018 на підставі акту камеральної перевірки № 240/25-01-12-6-32126283 від 23.02.2018 податковим органом складено податкові повідомлення-рішення № , № , № , № , № , № , № , № (а.с. 41-63).

Позивачем подано скарги на податкові повідомлення-рішення № , № , № від 21.03.2019.

Рішенням ДФС України № 21881/6/99-99-11-03-01-25 від 27.06.2018 скасовано податкові повідомлення-рішення № , № від 21.03.2018 в частині нарахування штрафних санкцій застосованих з порушенням строків визначених п. 114.1 ст. 114, ст. 102 ПК України, в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скарги - частково задоволено.

Рішенням ДФС України № 21882/6/99-99-11-03-01-25 від 27.06.2018 скасовано податкові повідомлення-рішення № від 21.03.2018 скасовано повністю, податкові повідомлення-рішення № від 21.03.2018, № від 21.03.2018 скасовано частково.

Рішенням ДФС України № 21899/6/99-99-11-03-01-25 від 27.06.2018 скасовано податкові повідомлення-рішення № від 21.03.2018.

Рішенням ДФС України № 21900/6/99-99-11-03-01-25 від 27.06.2018 скасовано податкові повідомлення-рішення № , № , № від 21.03.2018.

На підставі акту камеральної перевірки № 240/25-01-12-6-32126283 від 23.02.2018 ГУ ДФС у Чернігівській області прийнято податкові повідомлення-рішення № , № 006095, № , № від 05.07.2018, які містять зменшену суму грошового зобов`язання з урахуванням рішень ДФС України.

Податкові повідомлення-рішення № від 21.03.2018, № від 21.03.2018, № від 21.03.2018; № від 21.03.2018; № від 21.03.2018 вважаються відкликаними з 27.06.2018 в зв`язку з їх скасуванням контролюючим органом вищого рівня.

Податкові повідомлення-рішення № від 21.03.2018; № від 21.03.2018; № від 21.03.2018; № від 21.03.2018 вважаються відкликаними з 09.07.2018 у зв`язку з отриманням позивачем податкових повідомлень-рішень, які містять зменшену суму грошового зобов`язання.

Також, КП «СЄЗ» звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просив скасувати рішення № 21881/6/99-99-11-03-01-25 від 27.06.2018 про результати розгляду скарг в частині відмови у задоволенні скарг КП «СЄЗ» за № 540 та № 541 від 23.04.2018 про скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Чернігівській області № та № від 23.03.2018 про нарахування штрафних санкцій в межах строків, визначених нормами п. 114.1, п.102.1 Податкового кодексу України, як таке, що було прийняте всупереч вимогам п. 56.4 Податкового кодексу України без спростування та заперечення доказів незаконності зазначених податкових повідомлень-рішень та без доведення правомірності застосування штрафних санкцій в процедурі адміністративного оскарження.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.10.2018, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019 у справі № 2540/2580/18 у задоволенні позову КП «СЄЗ» до ДФС України про скасування рішення в частині - відмовлено повністю.

Також, КП «СЄЗ» зверталось до суду з адміністративним позовом до ДФС України з позовом про скасування рішення Державної фіскальної служби України за № 21882/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарг від 27.06.2018 в частині відмови у задоволенні скарг комунального підприємства КП «Служба Єдиного Замовника» за № 543, № 544 та за № 545 від 23.04.2018 про скасування податкових повідомлень-рішень Головного Управління ДФС у Чернігівській області за № , № та № від 23.03.2018 про нарахування штрафних санкцій в межах строків, визначених нормами п. 114.1, п. 102.1 ГІК України, як таке, що було прийняте всупереч вимогам п.56.4 Податкового Кодексу України без спростування та заперечення доказів незаконності зазначених податкових повідомлень-рішень та без доведення правомірності застосування штрафних санкцій в процедурі адміністративного оскарження.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.09.2018 у справі № 2540/2581/18, залишеним постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019 у задоволенні адміністративного позову - відмовити в повному обсязі.

Отже, в ході проведення перевірки встановлено, що платник порушив терміни сплати узгодженого грошового зобов`язання з ПДВ, податку на прибуток підприємств, частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, екологічного податку, збору: за спеціальне використання поверхневих та підземних вод; за спеціальне використання поверхневої води теплоелектростанціями з прямоточною системою водопостачання; за спеціальне використання поверхневих і підземних вод житлово-комунальними підприємствами; за спеціальне використання води, яка входить виключно до складу напоїв; за спеціальне використання поверхневих і підземних вод для потреб рибництва; за спеціальне використання кар`єрної, шахтної, дренажної води, визначених: пунктом 50.1 статті 50, пунктом 57.1 та пунктом 57.3 статті 57 ПК України; підпунктом 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» за період січень 2009 - грудень 2017 року, що були сплачені протягом періоду 27.11.2009-05.02.2018.

Разом з тим, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 23.01.2008 у справі № 9/46 порушено провадження у справі про банкрутство боржника. Введено мораторій на задоволення вимог та звільнено активи від податкової застави.

Відповідно до абз. 24 статті 1 Закону України № 2343-XII від 14.05.1992 «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон № 2343-XII)мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником, стосовно якого порушено справу про банкрутство, грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Згідно зі абз. 6 статті 1 Закону України № 2343-XII від 14.05.1992 «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон № 2343-XII) конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до частини п`ятої статті Закону України № 2343-XII від 14.05.1992 дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Згідно зі ст. 19 Закону № 2343-XII мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

- забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах;

- забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

- не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

- зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

- не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Наведені норми регулюють правовідносини, які виникли між боржником і кредиторами у зв`язку з неспроможністю боржника виконати після настання встановленого строку наявні зобов`язання і спрямовані на відновлення платоспроможності боржника або його ліквідації з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів.

Із введенням процедури санації не пов`язується завершення підприємницької діяльності боржника, він має право укладати договори та вчиняти інші правочини, у зв`язку з чим у нього виникають права та обов`язки, виконання яких забезпечується на загальних засадах.

З огляду на наведене можна зробити висновок про те, що дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів.

Що стосується зобов`язань поточних кредиторів, то за цими зобов`язаннями, згідно із загальними правилами, нараховуються неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України 28.03.2019 у справі №825/1397/17 (АП № К/9901/28431/18).

Оскаржувані податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій за порушення термінів сплати узгодженого грошового зобов`язання виникли за період з січня 2009 року по грудень 2017 року, тобто після порушення провадження у справі про банкрутство.

Оскільки мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), які виникли після введення мораторію, то і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення.

Крім того, положеннями п. 86.8 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному п. 44.7 ПК України, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Податкові повідомлення-рішення від 05.07.2018 підписані ОСОБА_1 , яка є начальником відділу камеральних перевірок податкової звідності Ніжинської ОДПІ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Чернігівській області, визначеною уповноваженою особою згідно Додатку до розпорядження ДФС «Про організацію роботи з оприлюднення переліку уповноважених осіб» № 26-р від 20.02.2017, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що остання була наділена правом підписувати спірні податкові повідомлення-рішення.

Крім того, зазначене не спростовує факту вчинення позивачем порушень податкового законодавства.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що ГУ ДФС у Чернігівській області правомірно застосувало до платника податків штрафні санкції, а тому оскаржувані податкові повідомлення - рішення є правомірними та не підлягають скасуванню.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Служба Єдиного Замовника» залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 09.07.2019.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

СуддіН.В. Безименна

А.Г. Степанюк