Справа № 400/2965/18
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

09 липня 2019 р. № 400/2965/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, вул. Велика Морська, 41,Миколаїв,54030 Державна казначейська служба України, вул. Бастіонна, 6,Київ,01601
прозобов`язання вчинити певні дії та стягнення грошових коштів в сумі 63797,59 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області та Держави в особі Державної казначейської служби України з вимогами зобов`язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за порушення строку виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2016 по справі №814/1209/16 в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за період з 15.11.2016 по 29.11.2018 року; стягнути в солідарному порядку з територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївської області та держави в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 63797,59 гривень в рахунок компенсації моральної шкоди, завданої порушенням строку виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2016 по справі №814/1209/16.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду по адміністративній справі №814/1209/16 від 08.11.2016 задоволено його позов до ТУ ДСА у Миколаївській області про зобов`язання ТУ ДСА у Миколаївській області вжити заходи для нарахування та виплати підвищеної на 50 відсотків заробітної плати за час перебування в районі проведення антитерористичної операції, а саме: за період з 05 листопада 2015 року по 17 грудня 2015 року, з 25 грудня 2015 по 13 лютого 2016 року, з 18 лютого 2016 року по 04 березня 2016 року, у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2015 року №522 «Про особливості оплати праці працівників, які беруть участь у забезпечення проведення антитерористичної операції». Окремою ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.09.2018 по справі №814/1209/16 встановлено, що постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2016 набрала законної сили 15.11.2016, однак територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Миколаївській області не виконана.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Положеннями ст.5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Законом України «Про виконавче провадження» не вирішено питання щодо грошової компенсації стягувачу у разі невиконання судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч.6 ст.7 КАС України в разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

За приписами ч.1 ст.5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

З урахуванням аналогії закону, відповідач ТУ ДСА в Миколаївській області повинен нарахувати та виплатити позивачу компенсацію в розмірі трьох відсотків річних за період невиконання судового рішення від 08.11.2016 року.

Також, позивач послався на відповідну практику Європейського суду з прав людини, а саме «Горнсбі проти Греції», «Юрій Миколайович Іванов проти України», «Ромашов проти України», «Дубенко проти України», «Сокур проти України», «Козачек проти України» та «Крищук проти України».

Відповідачі Територіальне управління Державної судової адміністрації в Миколаївській області та Державна казначейська служба України відзиву проти позову не надали, в судові засіданні не з`явились, будь-якої позиції з приводу позовних вимог не висловили.

Судом призначалися судові засідання по справі на 25.06.2019 та 09.07.2019. Позивач надав клопотання про розгляд справи без його участі, а представники відповідачів в судові засідання не з`явилися.

25.06.2019 ухвалою суду залишено без розгляду позовну заяву в частині позовних вимог про стягнення в солідарному порядку з територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївської області та держави в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 63797,59 гривень в рахунок компенсації моральної шкоди, завданої порушенням строку виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2016 по справі №814/1209/16, у зв`язку з надходженням відповідної заяви позивача.

Суд розглянув справу 09.07.2019 в порядку письмового провадження, у зв`язку з тим, що представники відповідачів в судове засідання не з`явились, а позивач надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

08.11.2016 Одеським апеляційним адміністративним судом прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області вжити заходи для нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищеної на 50 відсотків заробітної плати за час перебування в районі проведення антитерористичної операції, а саме: за період з 05 листопада 2015 року по 17 грудня 2015 року, з 25 грудня 2015 року по 13 лютого 2016 року, з 18 лютого 2016 року по 04 березня 2016 року, у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2015 року №522 «Про особливості оплати праці працівників, які беруть участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції» (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/62848834).

08.12.2016 Миколаївським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист на користь ОСОБА_1

30.05.2018 Відділом примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Миколаївській області відкрито виконавче провадження №5696986.

18.09.2018 ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду задоволено заяву ОСОБА_1 про визнання бездіяльності ТУ ДСА України в Миколаївській області щодо невиконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2018 по адміністративній справі №814/1209/16 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/76572384).

За твердженням позивача в позовній заяві, до теперішнього часу постанова ОААС від 08.11.2016 не виконана. Оскільки відповідачі доказів протилежного не надали, суд відповідно до вимог ст.77 КАС України, вважає факт невиконання постанови ОААС від 08.11.2016 на час розгляду справи доведеним.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Таким чином, Законом передбачена можливість стягнення компенсації в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми лише за невиконання рішень суду про стягнення коштів.

А у цьому випадку, йде мова про невиконання судового рішення про стягнення коштів, а про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна.

Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» нарахування грошової компенсації за невиконання судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, не передбачена.

Відповідно до ст.7 Закону виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Аналогія закону у цьому випадку також не може бути застосована, оскільки аналогія закону застосовуються у разі закону, що регулює відповідні правовідносини (ч.6 ст.7 КАС України). А в цьому випадку, Законом прямо передбачено, що у разі невиконання судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна вживаються заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

До того ж, застосування аналогії Закону у цьому випадку також неможливо оскільки для обрахунку компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми, необхідна базова сума, яка підлягає стягненню, що неможливо у судових рішеннях про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області (вул. Велика Морська, 41,Миколаїв,545) Державної казначейської служби України (вул. Бастіонна, 6,Київ,016) звідмовити.

2. Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя В. В. Біоносенко