Справа № 420/1746/19
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1746/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Марина П.П.,

за участю секретаря Хлевитська С.І.

за участю сторін:

від позивача Кравець І.Г., (за довіреністю),

від відповідача Бугаєнко Т.В., (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОВАГОНСЕРВІС» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОВАГОНСЕРВІС» до Державної фіскальної служби України, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №428017/41558040 від 15.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №15 від 01.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, №455645/41558040 від 21.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №16 від 01.11.2017 року, №428016/41558040 від 15.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №19 від 01.11.2017 року, №428013/41558040 від 15.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №20 від 01.11.2017 року, №428025/41558040 від 15.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №21 від 01.11.2017 року та зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №15 від 01.11.2017 року, податкову накладну №16 від 01.11.2017 року, податкову накладну №19 від 01.11.2017 року, податкову накладну №20 від 01.11.2017 року, податкову накладну №21 від 01.11.2017 року подані Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРОВАГОНСЕРВІС», днем їх подання 30.11.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивачем складено і направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкові накладні №№15, 16, 19, 20, 21, проте податковим органом зупинено реєстрації у зв`язку з тим, що відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017р. №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:33.17.11. У зв`язку з чим, позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п. 201.16.1 п.201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 року №567 та/або таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу. Позивачем направлені повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податковим накладним №№15, 16, 19, 20, 21 та документи на підтвердження реальності господарських операцій за спірними податковими накладними, проте квитанція №2 певний час не надходила. Відповідно до наявної в програмі електронного цифрового документообігу «M.Е.Doc» інформації - квитанція №2 по кожному з повідомлень знаходиться в стані очікування. Позивачем вирішено надати письмові пояснення разом з відповідним пакетом документів по кожній зупиненій податковій накладній на підтвердження реальності здійснення господарських операцій, які направлено на адресу ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, Головного управління ДФС в Одеській області, ДФС України засобами поштового зв`язку 21.12.2017 року. Обставини, що зумовили підстави направлення вищезазначених повідомлень засобами поштового зв`язку об`єктивно не залежали від позивача, а пов`язані з технічними збоями програми електронного документообігу та позивачем було здійснено всіх необхідних заходів для надання пояснень та документів, що підтверджуються реальність здійснення господарських операцій. Технічні несправності програмного забезпечення відповідача, що унеможливи отримання позивачем квитанцій №2, не залежать від позивача та не повинні впливати на відповідальність платників податків в контексті спірних правовідносин. За результатами розгляду наданих позивачем документів, комісією прийнято відповідні рішення про відмову в реєстрації податкових накладних. ТОВ «ЄВРОВАГОНСЕРВІС» не погоджується з вищевказаними рішенням контролюючого органу, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, адже на виконання вищезазначених вимог, позивачем надано всі необхідні документи та пояснення, що підтверджують правомірність складання податкових накладних від 01.11.2017 року №15, 16, 19, 20, 21 як засобами електронного документообміну так і у письмовій формі засобами поштового зв`язку в межах встановленого законом строку. При цьому, фіскальним органом у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН. Позивач надав відповідачу усі первинні документи на підтвердження реальності вищезазначених господарських операцій. При цьому, первинні документи оформленні позивачем та його контрагентом, не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі відповідно ст.ст.198, 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Представником відповідачів 04.04.2019 року надано до суду відзив на адміністративний позов, в якому представник зазначає, що ГУ ДФС в Одеській області та ДФС України не погоджується з доводами позивача. Представник відповідачів наголошує, що рішенням комісій ДФС України про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, було відмовлено у реєстрації податкової накладної у зв`язку з не наданням первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки. З огляду на не надання позивачем разом із повідомленнями, всіх необхідних документів, ГУ ДФС в Одеській області прийнято оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної. Таким чином, рішення щодо відмови у реєстрації податкової накладної №76 від 27.08.2018 року є повністю обґрунтованим.

Представником відповідача 27.05.2019 року надано до суду пояснення в яких зазначено, що за відсутності надання платником податків істотних документів, платником не додержало вимог наказу Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567. При цьому, за наслідками розгляду повідомлення комісією ДФС України прийнято відповідні рішення про відмову в реєстрації податкових накладних за відсутності надання документів, визначених за Вичерпним переліком: розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків. Таким чином, рішення комісії ДФС України №428017/41558040, №455645/41558040, №428016/41558040, №428013/41558040 та №428025/41558040 ТОВ «ЄВРОВАГОНСЕРВІС» відмовлено у реєстрації податкових накладних №15, 16, 19, 20, 21 із посиланням на підставу надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування повністю обґрунтованими.

Ухвалою суду від 29.03.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні 26.06.2019 року представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідачів проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні.

У судовому засіданні 26.06.2019 року судом, керуючись положеннями ст.250 КАС України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

З матеріалів справи вбачається, що Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОВАГОНСЕРВІС» зареєстровано 01.09.2017 року за №0063594 Комунальним підприємством «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради», перебуває на обліку як платник податків в ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області з 01.09.2017 року та згідно даних органів статистики основний вид економічної діяльності: Код КВЕД 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (основний) (а.с.55, том 1).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРОВАГОНСЕРВІС» (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕЙЛ ТРАНЗИТ КАРГО УКРАЇНА» (Замовник) 29.09.2017 року укладено договір надання послуг №ЄВС-17-1 відповідно до предмету якого, Виконавець від свого імені за дорученням Замовника приймає на себе зобов`язання надавати послуги з організації поточного та планового (деповського та капітального) ремонту вантажних вагонів замовника, що належать Замовникові на праві власності, оренди або іншій законній підставі у вагоноремонтних підприємства «Укрзалізниці», а Замовник зобов`язується прийняти і сплатити послуги (а.с.217-222, том 1).

Розділом 4 вказаного договору передбачені ціна і порядок розрахунку та зазначено, що Замовник вносить на підставі рахунку Виконавця передоплату у розмірі 50% від вартості ремонту згідно Договору. Остаточний розрахунок Замовник здійснює впродовж 30 банківських днів після отримання рахунку-фактури, Акту виконаних робіт і документів, що підтверджуються виконання ремонту (з/б а.с.58, том 1).

Відповідно до протоколу №1 «Узгодження договірної ціни» визначена вартість послуг, що надаються виконавцем в розмірі 80660,00 грн., а протоколом №2 визначено вартість комплектуючих рухомого складу (а.с.60, том 1).

Також, 07.10.2017 року між ТОВ «ЄВРОВАГОНСЕРВІС» (Замовник) та ТОВ «Жмеренське підприємство «Експрес» (Виконавець) укладено договір про виконання робіт №070/10-17, відповідно до предмету якого Виконавець зобов`язується виконувати для Замовника протягом терміну дії цього договору ремонтні роботи по капітальному ремонту залізничних вантажних вагонів, а Замовник зобов`язується сплатити кошти за виконані роботи.

Розділом 4 вказаного договору передбачені порядок розрахунків та зазначено, що Замовник здійснює 50% передоплати протягом 4-х банківських днів , після подачі вагонів на колії заводу, на підставі отриманого від Виконавця рахунку. Остаточні розрахунки здійснюються після підписання сторонами актів виконаних робіт та отримання Замовником пакету документів перелічених а п.5.5 жданого Договору (а.с.64, том 1).

Надалі, між ТОВ «ЄВРОВАГОНСЕРВІС» та ПП «Хемосіл» були укладені договори поставки №41 (а.с.67-71, том 1) від 09.10.2017 року та №42 від 09.10.2017 року (а.с.74-75, том 1).

За договором поставки №41 узгоджено постачання матеріалів специфікацією №1 від 09.10.2017 року на суму 19000000,00 грн., специфікацією №2 від 09.10.2017 року на суму 76000,00 грн., а за договором поставки №42 постачання матеріалів узгоджено специфікацією №1 від 09.10.2017 року на суму 11900000,00 грн., специфікацією №2 від 09.10.2017 року на суму 28500,00 грн., специфікацією №3 від 20.10.2017 року на суму 44500,00 грн., специфікацією №4 від 26.10.2017 року на суму 11000,00 грн., специфікацією №5 від 08.11.2017 року на суму 476000,00 грн.,

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «РЕЙЛ ТРАНЗИТ КАРГО УКРАЇНА» перерахувало на рахунок ТОВ «ЄВРОВАГОНСЕРВІС» 3000000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №81 від 02.11.2017 року, 2500000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №144 від 10.11.2017 року, 2975000,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням №208 від 28.11.2017 року (а.с.78-80, том 1).

Позивачем, 01.11.2017 року виписано:

податкову накладну №15 на суму 263310,00 грн.,

податкову накладну №16 на суму 257310,00 грн.,

податкову накладну №19 на суму 259790,02 грн.,

податкову накладну №20 на суму 259790,02 грн.,

податкову накладну №21 на суму 276790,02 грн.,

Вищезазначені податкові накладні 30.11.2017 року позивачем направлено засобами електронного зв`язку на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.

Судом встановлено, що, відповідно до квитанцій №1, реєстрацію податкових накладних №№15, 16, 19, 20, 21 від 01.11.2017 року зупинено. Підставою зупинення вказаних податкових накладний у квитанціях зазначено як: «відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017р. №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:33.17.11. У зв`язку з чим, позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п. 201.16.1 п.201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 року №567 та/або таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу» (а.с.82, 101, 121, 140, 154, том 1).

Позивачем, на підтвердження реальності здійснення господарських операцій по податковим накладним №№15, 16, 19, 20, 21, реєстрацію яких зупинено, засобами електронного зв`язку на адресу відповідача направлено повідомлення №№5, 7, 9, 13, 22 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податковим накладним з поясненнями та документами, що підтверджується повідомленнями про прийняття документів та квитанціями №1.

До повідомлень позивачем надано наступні документи:

на підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній №15 від 01.11.2017 року: договір надання послуг №ЄВС-17-1 від 29.09.2017 року, договір про виконання робіт №070/10-17 від 07.10.2017 року, договір поставки №41 від 07.10.2017 року, договір поставки №42 від 07.10.2017 року, акт надання послуг №41 від 01.11.2017 року за договором №ЄСВ-17-1 (а.с.86, том 1), акт виконання робіт №1452 від 27.10.2017 року за договором №070/10-17 від 07.10.2017 року (а.с.87, том 1), повідомлення №9993 про ремонт або технічне обслуговування вагона №58519414 від 30.10.2017 року (а.с.94, том 1), повідомлення №4132 про приймання вантажних (пасажирських) вагонів від 30.10.2017 року (а.с.96, том 1), дефектна відомість щодо вагона №58519414 (а.с.88, том 1), відомість щодо замінених деталей (а.с.93, том 1);

на підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній №16 від 01.11.2017 року: договір надання послуг №ЄВС-17-1 від 29.09.2017 року, договір про виконання робіт № 070/10-17 від 07.10.2017 року, договір поставки №41 від 07.10.2017 року, договір поставки №42 від 07.10.2017 року, акт надання послуг №42 від 01.11.2017 року (а.с.106, том 1), акт виконання робіт (надання послуг) №1454 від 27.10.2017 року (а.с.107, том 1), дефектна відомість форми щодо ремонту вагону для зерна №58518812 (а.с.108, том 1), калькуляція вартості організації капітального ремонту зерновоза №58518812 (а.с.109, том 1), повідомлення №4146 про приймання вантажних (пасажирських) вагонів від 30.10.2017 року (а.с.110-111, том 1), повідомлення №9999 на ремонт або технічне обслуговування вагона №58518812 від 30.10.2017 року (а.с.113, том 1), листок обліку комплектації вантажного вагона після ремонту та при технічному обслуговуванні з відчепленням форми ВУ-35 щодо вагона №58518812 (а.с.114-115, том 1), акт про брак колісної пари №148 від 25.10.2017 року (а.с.116, том 1), вимога-накладна №42 від 01.11.2017 року (а.с.117, том 1);

на підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній №19 від 01.11.2017 року: договір надання послуг №ЄВС-17-1 від 29.09.2017 року, договір про виконання робіт № 070/10-17 від 07.10.2017 року, договір поставки №41 від 07.10.2017 року, договір поставки №42 від 07.10.2017 року, акт надання послуг №45 від 01.11.2017 року (а.с.125, том 1), акт виконання робіт (надання послуг) №1455 від 27.10.2017 року (а.с.126, том 1), дефектна відомість форми ВУ-22 на капітальний ремонт вагона для зерна №54225660 (а.с.128-129, том 1), калькуляція організації капітального ремонту зерновоза №53225660 (а.с.130, том 1), повідомлення №4150 про приймання вантажних (пасажирських) вагонів від 30.10.2017 року (а.с.131-132, том 1), повідомлення №9991 на ремонт або технічне обслуговування вагона №53225660 від 30.10.2017 року (а.с.133, том 1), листок обліку комплектації вантажного вагона після ремонту та при технічному обслуговуванні з відчепленням (а.с.134-135, том 1), акт про брак колісної пари №153 від 26.10.2017 року (а.с.136, том 1), вимога накладна №45 від 01.11.2017 року (а.с.137, том 1);

на підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній №20 від 01.11.2017 року: договір надання послуг №ЄВС-17-1 від 29.09.2017 року, договір про виконання робіт № 070/10-17 від 07.10.2017 року, договір поставки №41 від 07.10.2017 року, договір поставки №42 від 07.10.2017 року, акт надання послуг №46 від 01.11.2017 року (а.с.145, том 1), акт виконання робіт (надання послуг) №1453 від 27 жовтня 2017 року (а.с.146, том 1), повідомлення №9987 на ремонт або технічне обслуговування вагона №58503475 від 30.10.2017 року (а.с.147, том 1), листок обліку комплектації вантажного вагона після ремонту та при технічному обслуговуванні з відчепленням (а.с.148-149, том 1), акт про брак колісної пари від 25.10.2017 року (а.с.150, том 1);

на підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній №21 від 01.11.2017 року: договір надання послуг №ЄВС-17-1 від 29.09.2017 року, договір про виконання робіт № 070/10-17 від 07.10.2017 року, договір поставки №41 від 07.10.2017 року, договір поставки №42 від 07.10.2017 року, акт надання послуг №47 від 01.11.2017 року (а.с.158, том 1), акт виконання робіт (надання послуг) №1479 від 30.10.2017 року (а.с.159, том 1), відомість щодо замінених деталей (а.с.160, том 1), калькуляція вартості організації капітального ремонту зерновоза №58517376 (а.с.161, том 1), дефектна відомість на капітальний ремонт вагона для зерна №58517376 форми ВУ-22 (а.с.162-163, том 1), повідомлення №4103 про приймання вантажних (пасажирських) вагонів форми ВУ-36М від 27.10.2017 року (а.с.164-165, том 1), повідомлення №9909 на ремонт або технічне обслуговування вагона №58517376 від 27.10.2017 року (а.с.166, том 1), листок обліку комплектації вантажного вагона після ремонту та при технічному обслуговуванні з відчепленням (а.с.167-168, том 1), акт про брак колісної пари №119 від 11.10.2017 року(а.с.169, том 1), вимога накладна №47 від 01.11.2017 року (а.с.170, том 1), акт переміщення деталей-комплектуючих вантажних вагонів від 26.10.2017 року (а.с.171, том 1).

Як встановлено судом, квитанція №2 про отримання направлених позивачем повідомлень з поясненнями та документами не надходила, а тому, позивачем письмові пояснення та зазначені вище документи направлено поштою на адресу ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, Головного управління ДФС в Одеській області, ДФС України, що підтверджується описом до поштових вкладень (а.с.174-181).

За результатами розгляду вищезазначених документів, комісією яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення:

428017/41558040 від 15.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №15 від 01.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

455645/41558040 від 21.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №16 від 01.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

428016/41558040 від 15.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №19 від 01.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

428013/41558040 від 15.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №20 від 01.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

428025/41558040 від 15.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №21 від 01.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.99-100, 118-119, 138,151-152,172-173, том 1).

Підставою відмови у кожному з оскаржуваних рішень зазначено: «ненадання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або є недостатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку/коригування. (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 року №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації»)».

ТОВ «ЄВРОВАГОНСЕРВІС» не погоджується з вищевказаними рішенням контролюючого органу, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а тому звернулось до суду з вказаним позовом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно підпунктів а, б п.185.1 ст.185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми п.187.1 ст.187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів, що передбачено п.188.1 ст.188 ПК України.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За приписами п.74.2. ст.74 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (п.74.3 ст.74 ПК України).

Відповідно до п.2 Постанови КМУ Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних №1246 від 29.12.2010 року (далі Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі ПК України) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п.12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п.192.1 ст.192 та п.201.10 ст.201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 ст.200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п.13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до підпункту 201.16.1. п.201.16 ст.201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пункт 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків Наказу №567 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) містить у собі наступний критерій: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 пункту 6 та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог п.201.16 ст.201 розділу V ПК України.

Вичерпний перелік документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з п.1 Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом МФУ від 13.06.2017р. №567, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017р. №567 (далі - Критерії):

для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами;договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» (далі Постанова №190), яка була чинною на момент подання податкових накладних для реєстрації, визначено підстави для прийняття комісією рішень про реєстрацію або відмову у реєстрації податкових накладних.

Приписами пп. 201.16.3 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України передбачено, що зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до Постанови №190 підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Як встановлено судом, реєстрація податкових накладних №№15, 16, 19, 20, 21 від 01.11.2017 року зупинена з підстав того, що вказані податкові накладні відповідають критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017р. №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:33.17.11. При цьому, позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п. 201.16.1 п.201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 року №567 та/або таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу».

Отже, як вбачається з вищезазначеного, податковим органом у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН №567. Таке нечітке посилання контролюючого органу ускладнює надання платником податку необхідних документів, перелік яких міститься у вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Позивач, не маючи конкретних визначень щодо вчинених ним порушень, фактично не має прямої можливості здійснити необхідні дії для виправлення порушення. Позивачеві, фактично на власний розсуд, надана можливість подати документи, котрі були б достатніми для здійснення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних дотримуючись вказаного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв переліку документів. Податковий орган надсилаючи квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних мав би конкретизувати позивачу яких саме підтверджуючих документів не вистачає для здійснення реєстрації податкових накладних, цим самим забезпечивши реалізацію однієї з основних функцій контролю, котра покладена державою на органи фіскальної служби.

Суд звертає увагу, що чітка та конкретна вказівка фіскального органу щодо підстав зупинення реєстрації податкової накладної надає платнику податків можливість надати саме ті документи та докази, які є необхідними для підтвердження чи спростування підстав зупинення реєстрації.

Оскільки визначення у квитанціях конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Наказі №567 Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд вважає, що відповідачем не виконано вимоги законодавства щодо обов`язку контролюючого органу зазначити необхідність надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також суд зазначає, що відповідачем в оскаржуваних рішеннях відповідачем зазначено, що позивачу відмовлено в реєстрації податкових накладних у зв`язку із наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або є недостатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку/коригування.

Відповідачем, в даному випадку, не зазначено конкретно що саме стало підставою відмови у реєстрації податкових накладних: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства чи надання позивачем документів, котрі є недостатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної.

Така підстава по своїй суті є загальною і позбавляє можливості чітко встановити яких які документи складені з порушенням законодавства або яких документів позивачем взагалі не надано.

Рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

При цьому, суд зазначає, що позивачем до контролюючого органу надано необхідні документи на підтвердження реальності здійснених господарських операцій, про що зазначено вище та досліджено судом, які оформленні належним чином, що в сукупності підтверджує наявність підстав для реєстрації податкових накладних №№15, 16, 19, 20, 21 від 01.11.2017 року.

Суд вважає, що подані позивачем документи є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних №№15, 16, 19, 20, 21 від 01.11.2017 року, а тому рішенні Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації ГУ ДФС в Одеські області №428017/41558040 від 15.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №15 від 01.11.2017 року, №455645/41558040 від 21.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №16 від 01.11.2017 року, №428016/41558040 від 15.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №19 від 01.11.2017 року, №428013/41558040 від 15.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №20 від 01.11.2017 року, №428025/41558040 від 15.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №21 від 01.11.2017 року є протиправними та підлягає скасуванню, а податкові накладні №№15, 16, 19, 20, 21 від 01.11.2017 року підлягають реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних датою їх направлення для реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОВАГОНСЕРВІС» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №428017/41558040 від 15.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №15 від 01.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №455645/41558040 від 21.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №16 від 01.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №428016/41558040 від 15.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №19 від 01.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №428013/41558040 від 15.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №20 від 01.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №428025/41558040 від 15.12.2017 року про відмову в реєстрації податкової накладної №21 від 01.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №15 від 01.11.2017 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРОВАГОНСЕРВІС», днем її подання 30.11.2017 року.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №16 від 01.11.2017 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРОВАГОНСЕРВІС», днем її подання 30.11.2017 року.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №19 від 01.11.2017 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРОВАГОНСЕРВІС», днем її подання 30.11.2017 року.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №20 від 01.11.2017 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРОВАГОНСЕРВІС», днем її подання 30.11.2017 року.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №21 від 01.11.2017 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРОВАГОНСЕРВІС», днем її подання 30.11.2017 року.

Стягнути з Державної фіскальної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОВАГОНСЕРВІС» судові витрати за звернення до суду з даним адміністративним позовом в сумі 9605,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано суддею 08.07.2019 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРОВАГОНСЕРВІС» (, 65144, м.Одеса, Люстдорфська дорога 140А, офіс 1111);

Відповідач: Державна фіскальна служба України (, 04053, м. Київ, Львівська площа, 8);

Суддя П.П. Марин

.