Справа № 440/774/19
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/774/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" військова частина НОМЕР_1 , третя особа: Кременчуцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про визнання рішення неправомірним та відшкодування завданої шкоди,

В С Т А Н О В И В:

04.03.2019 позивачі: ОСОБА_1 (надалі також - боржник), ОСОБА_2 звернулися до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної Прикордонної Служби України, третя особа: Кременчуцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, в якій просять:
- визнати рішення про відмову в перетині державного кордону України від 20.11.2018 відносно ОСОБА_1 неправомірним;
- стягнути на користь ОСОБА_2 завдану неправомірними діями матеріальну шкоду в розмірі 16000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що ними було придбано дві путівки до Турецької Республіки на загальну суму 16000,00 грн. 20.11.2018 під час проходження митного контролю в аеропорті "Бориспіль" відносно позивача - ОСОБА_1 , заступником начальника 3-го ВІДІПС з персоналу ВПС "Бориспіль (термінал D)" старшим лейтенантом державного кордону України ОСОБА_3 , було прийнято рішення про відмову в перетині державного кордону України. Рішення мотивоване тим, що в базі даних Державної прикордонної служби України містяться відомості про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду з України згідно постанови Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 13.03.2018. Позивачі вважають дане рішення протиправним, оскільки в березні 2018 року ОСОБА_1 в добровільному порядку було погашено борг з аліментів в повному обсязі та 16.04.2018 державним виконавцем Кременчуцького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області була винесена постанова про скасування тимчасових обмежень щодо боржника. Вказана постанова була доведена до відома Державної Прикордонної Служби України 04.06.2018. Внаслідок неправомірних дій позивачам завдано матеріальну шкоду в розмірі 16000,00 грн.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.
28.03.2019 до суду надійшли письмові пояснення Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с.30-33 т.1), в яких зазначено, що з 22.12.2011 на виконанні в Кременчуцькому РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження №30454168 з виконання виконавчого листа Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22.01.2003 №2-140 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу. В межах даного виконавчого провадження 13.03.2018, відповідно до вимог статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову щодо встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. В подальшому позивач сплатив заборгованість зі сплати аліментів у повному обсязі. 16.04.2018 винесена постанова про скасування тимчасових обмежень щодо боржника, зокрема, його права виїзду за межі України. Вказану постанову було направлено на адресу Державної прикордонної служби України та отримана 04.06.2018.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 здійснено заміну неналежного відповідача - Державну Прикордонну Службу України на належного відповідача - Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (надалі - ГЦОСІ, відповідач-1).
19.04.2019 до суду надійшов відзив ГЦОСІ на позовну заяву (а.с.65-68 т.1), в якому відповідач-1 просить відмовити у задоволені позовних вимог. Вважає себе неналежним відповідачам, оскільки рішення про відмову у перетині державного кордону України винесене уповноваженою особою Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" військова частина НОМЕР_1 . Повідомив, що 30.03.2018 на адресу Адміністрації Державної прикордонної служби України надійшла постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 13.03.2018 ВП №30454168. На виконання вказаної постанови було внесено інформацію про боржника. 04.06.2018 надійшла постанова про скасування тимчасових обмежень щодо боржника від 16.04.2018 ВП №30454168. За результатом розгляду вказаної постанови повідомлено Кременчуцький РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області про неможливість вилучення з бази даних інформації про боржника у зв`язку з відсутністю правових підстав та роз`яснено механізм зняття з контролю (вилучення інформації). Надалі, 23.11.2018 на адресу Адміністрації Державної прикордонної служби України надійшла постанова про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 21.11.2018 ВП №30454168, яка відповідала вимогам Законодавства. На виконання вказаної постанови 27.11.2018 було вилучено з бази даних інформації про боржника.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 залучено до участі у справі №440/774/19 в якості другого відповідача - Окремий контрольно-пропускний пункт "Київ" військова частина НОМЕР_1 (надалі - ОКПП "Київ", відповідач-2).
23.05.2019 до суду надійшов відзив відповідача-2 на позовну заяву (а.с.237-241 т.1), в якому відповідач-1 просить відмовити у задоволені позовних вимог. Пояснив, що 20.11.2018 о 23:10 у пункті пропуску для повітряного сполучення "Бориспіль" під час здійснення прикордонного контролю на виїзд з України пасажирів рейсу №2331 сполученням "Київ - Анталія" відносно громадянина України ОСОБА_1 відбулось спрацювання бази даних системи "Гарт-1" Державної прикордонної служби України з індексом "Н" (обмеження виїзду). Наголошує, що персонал ОКПП "Київ" є тільки користувачем інформації, наявній в системі "Гарт-1". Персонал ОКПП "Київ" не приймає до виконання постанов державних виконавців, не здійснює їх перевірку та не вносить інформацію до бази даних Державної прикордонної служби України, а тільки виконує покладений обов`язок в пунктах пропуску через державний кордон України у відповідності до п.8 статті 19 Закону України "Про Державну прикордонну службу України".
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.07.2019.
21.06.2019 до суду надійшли додаткові пояснення від представника позивача (а.с.16-20), в яких останній просить суд:
- визнати неправомірними дії ГЦОСІ щодо несвоєчасного вилучення з відповідної бази даних Державної прикордонної служби України інформацію відносно ОСОБА_1 ;
- стягнути з ГЦОСІ на користь ОСОБА_2 завдану неправомірними діями матеріальну шкоду в розмірі 16000,00 грн;
- стягнути з ГЦОСІ на користь позивачів всі судові витрати пов`язані з розглядом справи, які згідно акту виконаних робіт становлять 6530 грн.
01.07.2019 до суду надійшли заперечення ГЦОСІ на додаткові пояснення позивачів (ас.29-31 т.2), в яких просить не приймати до уваги додаткові пояснення позивачів, оскільки останні містять зміни позовних вимог, які були подані після закриття підготовчого провадження. Крім того, наголошує про відсутність спірних правовідносин між ГЦОСІ та позивачем - ОСОБА_2 . Жодних рішень щодо ОСОБА_2 не приймалося.
Відповідно до частини першої статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Як свідчать матеріали справи, у судовому засіданні, яке відбулось 10.06.2019, був присутній представник позивачів - Матяш О.О., котрий підтримав заявлені у позовній заяві позовні вимоги та не заперечував проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Таким чином, суд вважає обґрунтованими доводи викладені в запереченнях ГЦОСІ від 01.07.2019.
Разом з тим суд зазначає, що відповідно до статті 6 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення та сукупністю органів, які є юридичними особами, наділені визначеним чітким колом прав та обов`язків і відповідають за їх виконання, а саме: центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону; Морської охорони, яка складається із загонів морської охорони; органів охорони державного кордону - прикордонних загонів, окремих контрольно-пропускних пунктів, авіаційних частин; розвідувального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Відповідно до Положення про Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 грудня 2014 року № 215, Головний центр призначений для обробки інформації з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем прикордонного контролю "Гарт-1" щодо відомостей: про осіб, які перетнули державний кордон України; про іноземців та осіб без громадянства, яким заборонено в`їзд в Україну; про осіб, щодо яких встановлені тимчасові обмеження у праві виїзду з України або виконуються доручення уповноважених державних органів; про документи громадян України, що надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну та які оголошені недійсними; про іноземців та осіб без громадянства, які перевищили термін реєстрації паспортних документів в Україні; про викрадені автотранспортні засоби.
ГЦОСІ є належним відповідачем по даній справі, оскільки як окремий орган Державної прикордонної служби України уповноважений на обробку інформації, яка міститься в обліках Державної прикордонної служби України з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи прикордонного контролю "Гарт-1".
В межах підготовчого провадження судом здійснено заміну неналежного відповідача - Державну Прикордонну Службу України на належного відповідача - ГЦОСІ та, відповідно, позовні вимоги стосуються ГЦОСІ, як органу уповноваженого на обробку інформації, яка міститься в обліках Державної прикордонної служби України з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи прикордонного контролю "Гарт-1".
Позивачі та представник позивачів у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином (а.с.12-13 т.2).
Представник відповідача-1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.14 т.2).
Представник відповідача-2 у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника ОКПП "Київ" (а.с.5).
Від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника (а.с.39 т.2)
Згідно частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно із частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, а також зважаючи на неприбуття осіб, які беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглядати справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
02.11.2018 між ОСОБА_2 (турист) та ФОП ОСОБА_5 (турагент) укладено договір на туристичне обслуговування (а.с.214-215 т.1), за умовами якого ОСОБА_2 придбала туристичні послуги на дві особи ( ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ) до Турецької Республіки. Дата туру: 21.11.2018 - 28.11.2018. Згідно прибуткового касового ордеру від 02.11.2018 за вказані туристичні послуги сплачено 16000,00 грн (а.с.216 т.1).
20.11.2018 о 23:10 у пункті пропуску для повітряного сполучення "Бориспіль" під час здійснення прикордонного контролю на виїзд з України пасажирів рейсу №2331 сполученням "Київ - Анталія" відносно громадянина України ОСОБА_1 відбулось спрацювання бази даних системи "Гарт-1" Державної прикордонної служби України з індексом "Н" (обмеження виїзду) (а.с.242-243 т.1).
Того ж дня, заступником начальника 3-го ВІДІПС з персоналу ВПС "Бориспіль (термінал D)" старшим лейтенантом ОСОБА_3 прийнято рішення про відмову у перетинанні державного кордону на виїзд з України громадянину України - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з наявністю однієї з підстав, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України громадян України", у тому числі у зв`язку з наявністю у базі даних Державної прикордонної служби України відомостей, що зазначену особу відповідно до постанови Кременчуцького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 13.03.2018 ВП №30454168 тимчасово обмежено у праві виїзду з України, або відповідно до статті 20 Закону України "Про державну прикордонну службу України" відсутні дійсні документи на право перетинання державного кордону (а.с.245-246 т.2).
Вважаючи неправомірними дії щодо несвоєчасного вилучення з відповідної бази даних Державної прикордонної служби України інформації відносно ОСОБА_1 та внаслідок яких позивачам завдано матеріальну шкоду, позивачі звернулися до суду з даним позовом.
Доводи позивачів зводяться до того, що уповноваженою особою ОКПП "Київ" безпідставно було відмовлено ОСОБА_1 у перетинанні державного кордону на виїзд з України. Внаслідок неправомірних дій завдано матеріальну шкоду в розмірі 16000,00 грн.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.
Закон України "Про Державну прикордонну службу України" відповідно до Конституції України визначає правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції та повноваження.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 19 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладено обов`язок щодо запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів, постановами державного виконавця; розшук у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в`їзду - виїзду осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних та уповноважених законом державних органів, у тому числі доручень органів доходів і зборів щодо інформування органів доходів і зборів про факт наміру перетинання державного кордону України особами, стосовно яких органами доходів і зборів було виявлено порушення митних правил.
Згідно пункту 4 частини першої статті 20 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право шляхом опитування осіб з`ясовувати підстави перетинання державного кордону України, в`їзду на тимчасово окуповану територію або виїзду з неї, не пропускати через державний кордон України, на тимчасово окуповану територію або з неї осіб без дійсних документів на право перетинання кордону або для в`їзду на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї, осіб, які надали завідомо неправдиві відомості під час одержання зазначених документів, осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів або постановою державного виконавця не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України; робити в документах зазначених осіб відповідні відмітки.
Закон України "Про прикордонний контроль" визначає правові основи здійснення прикордонного контролю, порядок його здійснення, умови перетинання державного кордону України.
Згідно частин 1. 2 статті 7 Закону України "Про прикордонний контроль" паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону.
У ході перевірки документів уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України використовують технічні засоби контролю для пошуку ознак підробки у документах, здійснюють пошук необхідної інформації у базах даних Державної прикордонної служби України, а також за результатами оцінки ризиків проводять опитування осіб, які прямують через державний кордон.
Згідно частини першої статті 1 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну.
Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" визначено підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України.
Право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів /пункт 5 частини першої статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України"/.
Отже, законодавством України передбачена можливість тимчасового обмеження у праві виїзду з України (перетині державного кордону).
Зі спірного рішення слідує, що ОСОБА_1 відмовлено у перетинанні державного кордону на виїзд з України, у зв`язку з наявністю однієї з підстав, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України громадян України", а саме: у зв`язку з наявністю у базі даних Державної прикордонної служби України відомостей, що зазначену особу відповідно до постанови Кременчуцького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 13.03.2018 ВП №30454168 тимчасово обмежено у праві виїзду з України.
Матеріали справи свідчать, що з 22.11.2011 на виконанні в Кременчуцькому РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження №30454168 з виконання виконавчого листа Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22.01.2003 №2-140 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, щомісячно, починаючи з 22.01.2003 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.78-81 т.1).
Відповідно до пункту 1 частини дев`ятої статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції чинній на час прийняття постанови) за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
Керуючись пунктом частини дев`ятої статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" 13.03.2018 заступником начальника відділу Кременчуцького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Комаревцевим Г.І. прийнято постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а.с.170-171 т.1).
Супровідним листом від 13.03.2018 №5130 вказану постанову направлено учасникам виконавчого провадження ВП №30454168 та Державній прикордонній службі України (а.с.169 т.1).
У відзиві на позовну заяву представник ГЦОСІ зазначив, що 30.03.2018 на адресу Адміністрації Державної прикордонної служби України надійшла постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 13.03.2018 ВП №30454168. На виконання вказаної постанови було внесено інформацію про боржника.
Як свідчать матеріали справи ОСОБА_1 було погашено заборгованість зі сплати аліментів у повному обсязі.
16.04.2018 заступником начальника відділу Кременчуцького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Комаревцевим Г.І. прийнято постанову "про скасування тимчасових обмежень щодо боржника", якою постановлено: скасувати тимчасові обмеження боржника - ОСОБА_1 , зокрема, щодо його права виїзду за межі України, які були накладено відповідно до постанов №30454168 від 13.03.2018 (а.с.149-150 т.1).
Супровідним листом від 16.04.2018 №9305 вказану постанову направлено учасникам виконавчого провадження ВП №30454168 та Державній прикордонній службі України (а.с.148 т.1).
Державна прикордонна служба України отримала вказану постанову 04.06.2018 (а.с.21).
Враховуючи вище викладене ОСОБА_1 зазначає, що ним було повністю сплачено заборгованість зі сплати аліментів та заступником начальника відділу Кременчуцького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Комаревцевим Г.І. 16.04.2018 прийнято постанову про скасування тимчасових обмежень щодо боржника стосовно його права виїзду за межі України, які були накладено відповідно до постанови №30454168 від 13.03.2018. Наголошує, що вказана постанова доведена до відома Державної прикордонної служби України, в особі ГЦОСІ та остання зобов`язана була внести інформацію про скасування тимчасових обмежень до відповідних баз.
З відзиву на позовну заяву відповідача-1 слідує, що останній не заперечує факт надходження 04.06.2018 на адресу Адміністрації Державної прикордонної служби України постанови Кременчуцького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області про скасування тимчасових обмежень щодо боржника від 16.04.2018 ВП №30454168.
Однак, за результатом розгляду постанови, ГЦОСІ листом від 17.07.2018 №0.184-17017/0/18-18-Вих повідомлено Кременчуцький РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області про неможливість вилучення з бази даних інформації про боржника у зв`язку з відсутністю правових підстав та роз`яснено механізм зняття з контролю (вилучення інформації), визначений Порядком взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження (а.с.43 т.2).
Суд зазначає, що на вимогу суд Кременчуцький РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області надав матеріали виконавчого провадження ВП №30454168, разом з тим, вказаний лист у наданих до суду матеріалах виконавчого провадження відсутній.
Відповідно до статей 18, 39, 40, 71, 77 Закону України "Про виконавче провадження", статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", статей 13, 22 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", пункту 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року №228, пункту 1 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 878, Наказом Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження" від 30.01.2018 №256/5/65 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 лютого 2018 р. за № 133/31585) затверджено Порядок взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження (далі іменується Порядок).
Вказаний Порядок розроблено з метою узгодження дій органів та осіб, які відповідно до закону здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба) у разі застосування щодо осіб заходів тимчасового обмеження у праві виїзду з України або заборони в`їзду в Україну з використанням відповідної бази даних Держприкордонслужби (далі - база даних).
Суд наголошує, що вказаний порядок є обов`язковим для органів Державної прикордонної служби України та для органів державної виконавчої служби.
Відповідно до пункту 5 Розділу ІV "Прийняття до виконання, внесення та вилучення інформації з бази даних" цього Порядку інформацію про особу, стосовно якої діє тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, уповноважений орган Держприкордонслужби вилучає (знімає з контролю) з бази даних у разі:
- винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону;
- винесення постанови про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України у разі погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;
- скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України за виконавчим документом про стягнення аліментів.
Суд зазначає, що даний перелік умов є вичерпним.
Як встановлено судовим розглядом 13.03.2018 заступником начальника відділу Кременчуцького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Комаревцевим Г.І. прийнято постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (а.с.170-171 т.1).
16.04.2018 заступником начальника відділу Кременчуцького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Комаревцевим Г.І. прийнято постанову "про скасування тимчасових обмежень щодо боржника", якою постановлено: скасувати тимчасові обмеження боржника: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_2
- щодо його права ВИЇЗДУ ЗА МЕЖІ УКРАЇНИ;
- щодо його права полювання;
- щодо його права на користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії;
- щодо його права керування транспортним засобом;
які було накладено відповідно до постанов №30454168 від 13.03.2018 (а.с.149-150 т.1).
Проаналізувавши умови для вилучання (зняття з контролю) інформації про особу, стосовно якої діє тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, наведені у пункті 5 Розділу ІV Порядку, та постанову Кременчуцького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 16.04.2018 суд дійшов висновку, що вищевказана постанова заступника начальника відділу Кременчуцького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Комаревцева Г.І. про скасування тимчасових обмежень щодо боржника від 16.04.2018 у ВП №30454168 не є правовою підставою для вилучення із бази даних інформації про боржника у відповідності до Порядку.
Вказане також підтверджується наступним.
Як зазначено вище, відповідач-1 листом від 17.07.2018 №0.184-17017/0/18-18-Вих повідомив Кременчуцький РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області про неможливість вилучення з бази даних інформації про боржника у зв`язку з відсутністю правових підстав та роз`яснено механізм зняття з контролю (вилучення інформації), визначений Порядком взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження (а.с.43 т.2).
В подальшому 21.11.2018 заступником начальника відділу Кременчуцького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Комаревцевим Г.І. прийнято постанову "про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України", якою скасовано тимчасові обмеження боржника: ОСОБА_1 , щодо його права виїзду за межі України, яке було накладено відповідно до постанови №30454168 від 13.03.2018 (а.с.118-119 т.1).
Вказану постанову було направлено до виконання - Державній прикордонній службі України та отримано адміністрацією Державної прикордонної служби України 23.11.2018 (а.с.44 т.2).
За результатом надходження вказаної постанови, ГЦОСІ 27.11.2018 було вилучено з відповідної бази даних Державної прикордонної служби України обмеження щодо ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, що були встановлені постановою від 13.03.2018 ВП №30454168 (а.с.83 т.1).
Таким чином, відповідачем-1 за результатом надходження постанови про скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 21.11.2018 ВП №30454168, на підставі пункту 5 Розділу ІV Порядку, вилучено інформацію про ОСОБА_1 стосовно тимчасового обмеження у праві виїзду з України, згідно постанови Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 13.03.2018.
Підсумовуючи вищевикладене суд доходить висновку, що ГЦОСІ та ОКПП "Київ" у спірних правовідносинах діяли у межах та спосіб передбачений чинним законодавством України, а відтак відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України).
З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, оскільки у відповідності до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач-1, як суб`єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій, спростував доводи та пояснення позивачів, а відтак діяв у межах та спосіб встановлений чинним законодавством України, а тому у задоволенні даного адміністративного позову слід відмовити повністю.
Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" військова частина НОМЕР_1 , третя особа: Кременчуцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання рішення неправомірним та відшкодування завданої шкоди відмовити у повному обсязі.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Г.В. Костенко