Справа № 344/12111/19
Суддя: Антоняк Т. М.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/544/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Антоняка Т.М.,

секретаря Максимів Н.С.,

представника позивача Думенка В.П.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області до громадянина Грузії ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту пропуску тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на шість місяців,-

В С Т А Н О В И В:

Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до громадянина Грузії ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту пропуску тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на шість місяців.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у адміністративному позові, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні не заперечив щодо позовних вимог.

Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Грузії.

Як слідує з матеріалів справи, 27.06.2019 року до Управління ДМС України в Івано-Франківській області (далі - УДМС в Івано-Франківській області) надійшло інформування відділу боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми, ГУ НП в Івано-Франківській області про те, що 08.07.2019 року з Державної установи «Коломийська виправна колонія №41» звільняється засуджений громадянин Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по закінченню строку відбування покарання.

Як слідує з матеріалів справи, з метою з`ясування правового статусу та підстав подальшого перебування на території України громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , УДМС в Івано-Франківській області проведено відповідну перевірку. У ході перевірки було встановлено, що громадянин Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Відповідач), прибув в Україну 18.07.2015 року через пункт пропуску через державний кордон МА «Бориспіль». 21.08.2015 року уклав шлюб з громадянкою України ОСОБА_3 18.09.2015 року ГУ ДМС України в м. Києві був документований посвідкою на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_1 терміном дії до 17.09.2016 року, підстава видачі: возз`єднання сім`ї з громадянином України. За інформацією ЦМУ ДМС України у м. Києві та Київській області (правонаступник ГУДМС в м. Києві), з метою продовження терміну дії вказаної посвідки не звертався. 08.12.2015 шлюб між Відповідачем та громадянкою ОСОБА_3 було розірвано, тобто втрачено підстави для продовження чи обміну посвідки на тимчасове проживання в Україні Відповідачем.

Як вбачається, 15.02.2018 року Відповідач засуджений Оболонським районним судом м. Києва за скоєння злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 (Грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого або за попередньою змовою групою осіб), ч. 2 ст. 185 (Крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб), ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 (Замах на злочин - Крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб) КК України та у відповідності ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі. Згідно ч.5 ст. 75 йому зараховано попереднє ув`язнення з 11.12.2016 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та з 21.06.2017 року по 15.02.2018 року один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Початок строку 15.02.2018 року, кінець строку 08.07.2019 року.

З 05.07.2018 Відповідач відбуває покарання в Державній установі «Коломийська виправна колонія №41».

Адміністрацією установи виконання покарань характеризується негативно.

Паспортний документ, що дає право на перетин державного кордону, у Відповідача відсутній.

Під час відбування покарання Відповідач не звертався до дипломатичного представництва країни своєї громадянської належності - Грузії в Україні щодо виготовлення йому документа, що дає право на перетин державного кордону з метою повернення на батьківщину.

Вищевикладене свідчить про те, що Відповідач після звільнення з установи виконання покарань перебуває на території України нелегально та не має правових підстав для подальшого перебування в Україн.

У підпункті "f" п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Відповідно до п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон) нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Частиною 3 статті 3 розділу I Закону зазначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 1 іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 1 іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом;

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 1 іноземці та особи без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території Україні протягом дії візи або на період, установлений законодавством чи міжнародним договором України, або якщо строк їх перебування на території України продовжено в установленому порядку;

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 1 іноземці та особи без громадянства, які тимчасово проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на тимчасове проживання, якщо інше не встановлено законом документи, які б підтверджували законне перебування Відповідача на території України, відсутні, що унеможливлює його ідентифікацію.

Діючий паспортний документ, що дає право на виїзд з України, у Відповідача відсутній.

У зв`язку з цим, 08.07.2019 року працівниками УДМС в Івано-Франківській області було затримано Відповідача для з`ясування причин та обставин правопорушення і умов, що їм сприяли, у порядку ч. 2 ст. 262 Кодексу України про адміністративні правопорушення, строком на 72 години.

В абзаці першому пункту 4 статті 30 Закону зазначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення, (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Пунктом 1 розділу VI Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом МВС, Адміністрації Держприкордонслужби та Служби безпеки України 23.04.2012 № 353/271/150, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2012 за № 806/21119, визначено, що якщо іноземець не має документів, що посвідчують особу, орган ДМС, орган охорони державного кордону України або орган СБУ вживають заходів щодо його ідентифікації та документування.

З цією метою до дипломатичних представництв або консульських установ держави походження іноземця надсилаються відповідні запити, до яких долучаються кольорові фотокартки на кожну особу, заповнені анкети визначеного консульською установою зразка та інші відомості про іноземця, які дають змогу встановити особу та підтвердити громадянство.

Відповідно до ч. 1 статті 23 розділу III Закону нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до законодавства України.

Частиною 1 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Також частиною 15 статті 289 КАС України визначено, що адміністративні справи, передбачені цією статтею, розглядаються судом у день подання відповідної позовної заяви.

Відповідно до ч. 5 ст. 288 КАС України, ч. 19 ст. 289 КАС України за подання до адміністративного суду позовних заяв та апеляційних скарг у справах, визначених цими статтями, судовий збір не сплачується.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 288 КАС України та ч. 1 ст. 30 Закону правом на звернення до адміністративного суду з позовом про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України наділений центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальні органи і підрозділи.

Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, є Державна міграційна служба України, яка діє відповідно до Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 360.

Згідно з пунктом 7 цього Положення Державна міграційна служба України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи та територіальні підрозділи.

Згідно з Положенням УДМС в Івано-Франківській області, затвердженого наказом ДМС від 14.02.2015 № 19, УДМС в Івано-Франківській області є територіальним органом ДМС та їй підпорядковується.

Таким чином, позивачем у справах про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України може бути Державна міграційна служба України безпосередньо або її територіальні органи чи підрозділи, зокрема, УДМС в Івано-Франківській області.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги те, що Відповідач є нелегальним мігрантом, знаходиться на території України без законних на те підстав, існує ризик його втечі, працівниками УДМС в Івано-Франківській області для здійснення його ідентифікації необхідна достатня кількість часу, позовні вимоги є підставними, з огляду на що слід затримати громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на шість місяців.

Враховуючи, що позовні вимоги є обґрунтовані, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 6, 7, 9, 72-77, 241-246, 289, 371 Кодексу адміністративного судочинства України , суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Затримати громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на шість місяців.

Належним чином завірену копію рішення суду невідкладно видати особам, які беруть участь у справі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Антоняк Т.М.