Справа № 620/1305/19
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2019 року Чернігів Справа № 620/1305/19

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Лобана Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (учасників) справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Кіровоградської області Кропивницького відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління національної поліції в Кіровоградської області, Кропивницького відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградської області, в якому просить визнати протиправними дії Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 05.03.2019 ЖЄО № 10665 та зобов`язати Кропивницький відділ поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області вчинити дії щодо повторної перевірки заяви ОСОБА_1 від 05.03.2019 ЖЄО №10665 в розрізі кожного із поставлених у зверненні питань відповідно до порядку, визначеного Законом України "Про звернення громадян'', з урахуванням висновків суду; визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_1 від 18.03.2019 та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області вчинити дії щодо повторної перевірки скарги ОСОБА_1 від 18.03.2019 в розрізі кожного із поставлених у скарзі питань відповідно до порядку, визначеного Законом України "Про звернення громадян", з урахуванням висновків суду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при розгляді звернення позивача від 05.03.2019 ЖЄО № 10665 відповідачі не вирішили поставлені у зверненні питання, викладені ним у зверненні обставини (вимоги) залишили поза увагою, чим грубо порушили права позивача на спілкування з сином.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи, проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов.

Представник відповідача, протягом встановленого судом строку надав відзив на позов, в якому наголосив на безпідставності та необґрунтованості позовних вимог та зазначив, що листом від 08.04.2019 № Б-352/04/25-2019 позивачу роз`яснено, що місцезнаходження дитини встановлено, дитина перебуває в задовільному стані та відповідно до Закону України «Про захист персональних даних» працівники поліції не отримали згоду на розповсюдження інформації, щодо місця проживання дитини з матір`ю та не мають таких повноважень поки справа, щодо визначення місця проживання дитини розглядається судом. Таким чином твердження позивача про те, що він не отримав відповіді на поставлені питання, не відповідають дійсності.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач заперечив проти доводів, викладених у відзиві на позов, та просив задовольнити позов з урахуванням обставин, викладених у позові.

Від ГУ НП в Кіровоградській області надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких просить суд відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позов.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив на позов, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що 05.03.2019 ОСОБА_1 звернувся до Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області із заявою, яка була зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області за № 10665. У своїй заяві він повідомив, що на даний час не має інформації де знаходиться його малолітній син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та просив встановити місце його знаходження.

12.03.2019 за вих. № 1495/117-19 позивач отримав відповідь від Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, в якій йому фактично відмовили у розшуку дитини та встановленні її місця знаходження, посилаючись на Закон України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 № 2297-VI.

Вважаючи відповідь на заяву формальною, такою, що не вирішила поставлені питання 18.03.2019 позивач звернувся за підпорядкованістю до Головного управління національної поліції в Кіровоградській області зі скаргою на бездіяльність Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області щодо формального та неповного розгляду його заяви.

28.04.2019 позивач отримав відповідь від Головного управління національної поліції в Кіровоградській області датованою 08.04.2019 за вих. № Б-352/04/25-2019, якою йому повідомили, що «проведеною перевіркою встановлено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак її мати дитини - ОСОБА_4 , відповідно до Закону України «Про захист персональних даних» не надала згоду на розповсюдження інформації стосовно їх місця проживання поки триває судовий процес із визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Вважаючи дії відповідачів щодо неналежного розгляду його звернення від 05.03.2019 ЖЄО № 10665, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 9 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХІІ (далі Закон України № 2657-ХІІ) основними видами інформаційної діяльності є створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорона та захист інформації.

Види інформації визначені ст. 10 вказаного Закону, і до них відноситься інформація про фізичну особу.

За змістом ст. 11 Закону України № 2657-ХІІ інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, у заяві позивача не містилась вимога про отримання персональних даний стосовно його сина - малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як він є його батьком.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Крім того, позивач у своїй заяві вказував, що його син, малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час знаходиться разом із своєю матір`ю ОСОБА_4 , останнє відоме місце проживання якої АДРЕСА_1 - квартира в якій мешкає матір відповідача - ОСОБА_5 та яка належить ОСОБА_6 . Однак, коли позивач приїхав до м. Кропивницький - за даною адресою ні ОСОБА_4 , ні малолітній ОСОБА_7 не проживали.

В той же час, в матеріалах справи міститься заява від 19.02.2019, надіслана на адресу Управляння з питань захисту прав дітей міської ради м. Кропивницького, у якій ОСОБА_4 заявила, що не проживає за вказаною адресою, у зв`язку з чим позивач подав заяву до Кропивницького відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, вказуючи, що його син, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 попав в складні життєві обставини, знаходиться з матір`ю, яка не має самостійного заробітку та не має власного житла.

У відповідності до ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, посадові особи зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Відповідно до розділу XXVII. (Розшук дітей) Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України затвердженої наказом міністерства внутрішніх справ 06.02.2018 за № 111, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28 березня 2018 року за № 371/31823, при повідомленні про розшук дитини необхідно: 1. З`ясувати: 1) час, місце та за яких обставин зникла дитина; 2) установчі дані та прикмети дитини; 3) ужиті батьками та родичами заходи щодо розшуку дитини; 4) установчі дані та місцеперебування (місцезнаходження) заявника. 3. Зареєструвати повідомлення в установленому порядку. 4. Негайно направити на місце події СОГ, інші наряди поліції, працівника підрозділу ювенальної превенцїї, дільничного офіцера поліції (у межах закріпленої за ним поліцейської дільниці) із завданням: 1) визначити на місці найбільш реальні шляхи ведення розшуку дитини (дитини). Якщо є відомості про те, що дитина викрадена, організувати розшук та затримання правопорушників; 2) не виключаючи можливості, що дитиною заволодів один з батьків, що не проживає разом із нею, або родичі, уточнити взаємовідносини в сім`ї, з`ясувати реєстрацію місця проживання (місцеперебування) родичів, знайомих. За необхідності організувати їх перевірку; 3) якщо дитина могла самовільно піти з дому, з`ясувати, чи не траплялися з нею раніше аналогічні випадки, за яких обставин і де вона була знайдена, куди і з якою метою могла піти на цей раз. 5. Негайно доповісти начальнику органу (підрозділу) поліції, його заступникам (відповідно до розподілу функціональних обов`язків), відповідальному по органу (підрозділу) поліції (начальнику СРПП), до чергової служби вищого рівня та за рішенням начальника органу (підрозділу) поліції організувати збір поліцейських для проведення розшуку дитини. 6. Про обставини зникнення дитини, її установчі дані та прикмети орієнтувати всі види нарядів поліції, дільничних офіцерів поліції, чергових органів (підрозділів) поліції, диспетчерів вокзалів, аеропортів та екстреної медичної допомоги, представників органів державної влади та місцевого самоврядування. 7. Повідомити чергових прокуратури, територіального органу (підрозділу) ДСНС, інших органів державної влади та місцевого самоврядування. 8. Перевірити особу зниклої дитини за інформаційними ресурсами системи ІПНП. 9. Надіслати до чергової служби вищого рівня інформацію про обставини події, вжиті заходи та їх результати.

Як вбачається із заяви позивача, то він просить встановити місце перебування (проживання) його дитини.

Суд зазначає, що при розгляді заяви та скарги відповідачами у відповідності до норм законодавства повинні були бути здійснені такі дії як: відібрання пояснень від ОСОБА_4 щодо підтвердження або спростування фактів, викладених у заяві позивача; встановлення місця фактичного проживання (перебування) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; вихід працівників поліції до фактичного місця проживання ОСОБА_2 з метою особистого пересвідчення перебування дитини за цією адресою та інші.

Крім того, в матеріалах справи містяться копія фотографії дитини, по якій неможливо зробити висновок про місце його проживання.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України «Про звернення громадян».

У відповідності до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про звернення громадян» скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів (підрозділів) поліції, має права, визначені статтею 18 Закону України "Про звернення громадян".

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Крім того, відповідно до ст. 153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Судом встановлено, що саме для реалізації зазначених вище право позивача та його дитини, останній до відповідачів із зверненням, щодо встановлення місцезнаходження дитини, та скаргою.

Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді.

Орган державної влади, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), реалізують свої повноваження, зокрема, шляхом прийняття відповідних рішень за результатами розгляду звернень громадян та доведення їх до відома заявників.

При цьому, обов`язковою вимогою до змісту вказаних рішень є вмотивованість відповіді органу державної влади та роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення у разі відмови в задоволенні вимог.

Але відповідачами до суду не надано доказів того, що звернення позивача та скарга були розглянуті по суті, вирішено усі вказані у них питання вказані та прийняте вмотивоване рішення за результатом розгляду вказаного звернення та скарги.

При цьому, судом враховується положення пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, відповідно до якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Крім того, згідно з пунктом 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод не можна розуміти як такий, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачами не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає задоволенню повністю.

Положеннями частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позовні вимоги заявлені до двох відповідачів, а позов підлягає задоволенню повністю, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивача сплачений ним судовий збір з відповідачів пропорційно задоволених вимог.

Керуючись статтями 139, 227, 229, 241-243, 246, 250, 256, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 05.03.2019 ЖЄО № 10665.

Зобов`язати Кропивницький відділ поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області вчинити дії щодо повторної перевірки заяви ОСОБА_1 від 05.03.2019 ЖЄО № 10665 в розрізі кожного із поставлених у зверненні питань відповідно до порядку, визначеного Законом України "Про звернення громадян''.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_1 від 18.03.2019.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області вчинити дії щодо повторної перевірки скарги ОСОБА_1 від 18.03.2019 в розрізі кожного із поставлених у скарзі питань відповідно до порядку, визначеного Законом України "Про звернення громадян".

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницького відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградської області судовий збір у сумі 764,80 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління національної поліції в Кіровоградської області судовий збір у сумі 764,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ) до, Кропивницького відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградської області (вул. Вокзальна, 58, м. Кропивницький, 25030).

Відповідач 1: Головне управління національної поліції в Кіровоградської області (вул. В. Чміленка, буд. 41, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006, ).

Відповідач 2: Кропивницький відділ поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградської області (вул. Вокзальна, 58, м. Кропивницький, 25030, ).

Повне рішення суду складено 11 липня 2019 року.

Суддя Д.В. Лобан