Справа № 807/367/18
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 липня 2019 року

Київ

справа №807/367/18

адміністративне провадження №К/9901/9163/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційної скарги Головного управління ДФС у Закарпатській області

на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року (головуючий суддя - Плеханова З.Б.)

та на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року (колегія суддів: головуючий суддя - Улицький В.С., судді - Кузьмич С.М., Запотічний І.І.)

у справі №807/367/18

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Закарпатській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року позивач звернувся в Закарпатський окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі - ГУ ДФС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про незаконність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Hsityzv Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року, позов задоволено:

- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Закарпатській області № від 17 квітня 2018 року про застосування 804 637 грн 50 коп. штрафних санкцій за відсутність реєстрації податкової накладної в ЄРПН;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 8 046 грн 40 коп. відповідно до платіжного доручення № 599 від 27 квітня 2018 року. Банк платника Філія-Закарпатське обласне управління АТ "Ощадбанк".

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з того, що станом на день отримання податкового повідомлення-рішення від 17.04.2018 № податкові накладні майже один календарний рік були зареєстровані, а тому у контролюючого органу не було правових підстав для нарахування позивачу штрафних санкцій.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями, відповідач подав до касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просив їх скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування вимог касаційної скарги зазначає, що під час розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено реєстрацію лише однієї податкової накладної від 31.03.2017 №4, водночас докази реєстрації інших податкових накладних в матеріалах справи відсутні.

Відзиву на касаційну скаргу від позивача не надійшло, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, посадовими особами контролюючого органу проведено документальну планову перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 01.01.2016 по 31.12.2017 року.

За результатами перевірки складено Акт перевірки від 28.03.2018 №335/13-11/ (далі - АКТ перевірки).

Як вбачається з Акту перевірки, контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем вимог:

- ст. 177 Податкового кодексу України (далі - ПК України) перекручення даних в декларації за 2016 рік;

- п. 187.1 ст. 187 ПК України в результаті чого занижено до сплати в бюджет ПДВ в сумі 53 809 грн в тому числі серпень 2016 - 840 грн, грудень 2016 - 52 503 грн, січень 2017 - 466 грн;

- п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755/УІ із змінами та доповненнями відсутність реєстрації в ЄРПН податкових накладних, складених при визначенні податкових зобов`язань з ПДВ в квітні 2016 року на суму 840 грн, лютий 2017 року в сумі 480 421 грн, березень 2017 року - 481 210 грн, квітень 2017 року в сумі 646 804 грн;

- абз. «б» п.176.2 ст.176 ПК України - не відображення ФОП ОСОБА_1 у «Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого х них податку» (форма №1-ДФ) суми виплаченого доходу фізичним особам-підприємцям.

На підставі Акту перевірки, ГУ ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.04.2018 № 010935131, яким застосовано до позивача штраф у розмірі 50 % у сумі 804 637 грн 50 коп.

Контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем п. 201.1 ст. 201 ПК України.

Згідно із дослідженим судами попередніх інстанцій розрахунком штрафних санкцій, до позивача застосовано штраф за період квітень 2016 року у розмірі 420 грн, лютий 2017 року у розмірі 240 210 грн 50 коп., березень 2017 року у розмірі 240 605 грн, квітень 2017 року у розмірі 323 402 грн (усього 804 637 грн 50 коп.).

Відповідно до статті 159 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2015) судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вищенаведені вимоги кореспондуються з приписами статті 242 КАС України (в редакції, що діє з 15.12.2015), відповідно до якої рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанції вказаним вимогам не відповідають в зв`язку з наступним.

Спірні правовідносини регулюються ПК України в редакції, що була чинно. на момент їх виникнення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до підпункту 14.1.60. пункту 14.1 статті 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із п. 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

У разі реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до початку проведення перевірки, предметом якої є дотримання вимог цього Кодексу щодо своєчасності реєстрації таких документів в Єдиному реєстрі податкових накладних, штрафні санкції, передбачені пунктом 120-1.2 цієї статті, не застосовуються.

Згідно із пунктом 120-1.2 статті 120-1 відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

У разі реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, штрафні санкції, передбачені абзацом другим цього пункту та пунктом 120-1.1 цієї статті, не застосовуються (абз. 3 пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України).

Суд зазначає, що в наданому контролюючим органом розрахунку, та відзиву на позовну заяву відповідач зазначає про порушення платником податків норм. абз. 1 пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України.

Разом з цим, як вбачається зі змісту оскаржуваного податкового повідомлення - рішення до позивача застосовано штраф у розмірі 50% у сумі 804 637 грн 50 коп. на підставі абз. 2 пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України. Контролюючий орган дійшов висновку про відсутність реєстрації позивачем протягом граничного строку, передбаченого абзацом 2 пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України (10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення) податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 1 609 275 грн.

Суд касаційної інстанції зазначає, що застосуванню до позивача штрафних санкцій на підставі абзацу 2 пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України має передувати направлення контролюючим органом на адресу платника податків податкового повідомлення - рішення та не здійснення платником протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання зазначеного податкового повідомлення-рішення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування, зазначених в абзаці першому пункту 120-1.2 статті 120-1ПК України.

Під час розгляду справи, суди попередніх інстанцій не з`ясували викладених вище обставин, не встановили конкретні дати реєстрації кожної податкової накладної з посиланням на відповідні докази, не з`ясували взагалі чи вони зареєстровані в ЄРПН не дослідили чи приймалося контролюючим органом податкове повідомлення рішення на підставі абзацу першого пункту 120-1.2 статті 120-1ПК України, коли воно було отримано позивачем та коли саме спливає встановлений абз. 2 пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України 10 денний строк реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування.

Вищевикладене, на думку колегії суддів, позбавляє Суд можливості встановити наявність у контролюючого органу правових підстав для застосування до позивача штрафних санкцій на підставі абз. 2 пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України.

Крім того, задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій керувалися тим, що позивач в силу абз. 3 пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України звільнений від відповідальності за вчинення порушень, передбачених п. 120-1.2 статті 120-1 ПК України.

Разом з цим, колегія суддів суду касаційної інстанції звертає увагу на те, що положення абз. 3 пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України звільняють платника від відповідальності за вчинення порушень, передбачених п. 120-1.2 за певних умов, а саме у разі здійснення платником реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до початку проведення перевірки, предметом якої є дотримання вимог цього Кодексу щодо своєчасності реєстрації таких документів в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Судами попередніх інстанцій без посилань на жодні докази зазначено, що податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних зареєстровані платником податку більше року назад. Вищевикладене позбавляє Верховний Суд можливості встановити чи підлягають застосуванню до цих правовідносин положення абз. 3 п. 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Судами наведене залишено поза увагою, зроблено передчасний висновок про обґрунтованість адміністративного позову та не забезпечено повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі, не вжито визначених законом заходів для з`ясування всіх обставин справи, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, не встановили при цьому фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що є підставою для часткового задоволення касаційної скарги, скасування рішень судів попередніх інстанцій та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Закарпатській області задовольнити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року - скасувати.

Справу №807/367/18 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова

І.Я. Олендер