Справа № 804/3954/15
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 липня 2019 року

Київ

справа №804/3954/15

адміністративне провадження №К/9901/4932/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.

суддів: Бучик А.Ю., Стеценко С.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу №804/3954/15

за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" Приходько Юлії Вікторівни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" Приходько Юлії Вікторівни

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2015, ухвалену судом у складі судді Юркова Е.О.,

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2015, постановлено судом у складі колегії судді: головуючого судді - Сафронової С.В., суддів: Поплавського В.Ю., Чепурнова Д.В.,-

У С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1 ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" (далі - ПАТ"АКТАБАНК", банк) Приходько Юлії Вікторівни (далі - відповідач, уповноважена особа), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи та бездіяльність Фонду щодо невключення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок Фонду;

- зобов`язати уповноважену особу включити її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок Фонду.

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що уповноваженою особою, всупереч норм законодавства, не включено її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у банку за рахунок Фонду.

2. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2015, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2015, задоволено адміністративний позов частково.

Визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду осіб за договором банківського вкладу «Банківська класика +» від 04.08.2014 №В08-16989/Т/630438.

Зобов`язано уповноважену особу включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок Фонду за договором банківського вкладу «Банківська класика +» від 04.08.2014 №В08-16989/Т/630438. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

3. Не погодившись із рішенням судів першої та апеляційної інстанцій уповноважена особа подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2015 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2015 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимогу у повному обсязі.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, 07.08.2014 між позивачем (вкладник) та ПАТ «АКТАБАНК» (банк) укладений договір банківського вкладу "Банківська класика" № В02-17229/Т/631390, згідно з яким вкладник має передати, а банк прийняти грошові кошти в сумі 36 610,00 грн терміном на 1 місяць з 07.08.2014 по 07.09.2014 включно під 18% річних. Днем закінчення строку вкладу вважається останній день строку вкладу 07.09.2014.

Крім того, між ОСОБА_1 та ПАТ «АКТАБАНК» 04.08.2014 укладений договір банківського рахунку №В08-16989/Т/630438 про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи № НОМЕР_1 . Згідно з пунктом 1.2 договору кошти на вкладний (депозитний) рахунок мали бути внесені вкладником готівкою в касу установи банку, або в безготівковій формі з власного карткового поточного рахунку, відкритого в банку.

Відповідно до меморіального ордеру від 04.08.2014 №76838 на депозитний рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_2 надійшли кошти в розмірі 184 528,00 грн з рахунку № НОМЕР_1 , на який в свою чергу надійшли з рахунку фізичної особи ОСОБА_2 № НОМЕР_3 за призначенням платежу "переказ власних коштів", про що свідчить наявна у матеріалах справи виписка по особовим рахункам за 04.08.2014, меморіальний ордер від 04.08.2014 № 76838 та платіжне доручення від 04.08.2014 №76411.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 16.09.2014 №576 «Про віднесення ПАТ «АКТАБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 16.09.2014 №90 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «АКТАБАНК», згідно з яким в ПАТ «Актабанк» з 17.09.2014 призначено уповноваженою особою Фонду Приходько Ю. В .

Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 16.01.2015 №6 «Про початок процедури ліквідації ПАТ "АКТАБАНК" та призначення уповноваженої особи», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "АКТАБАНК" з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб та призначено уповноваженою особою ОСОБА_3 строком на один рік з 16.01.2015 по 15.01.2016 включно.

Позивач звернулась з письмовими заявами від 05.01.2015 та 27.01.2015 до уповноваженої особи про надання відомостей щодо включення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом, на які уповноваженою особою надано листом від 17.02.2015 №609 відповідь та проінформовано позивача про те, що за результатами проведення перевірки укладеного банком з позивачем договору на предмет нікчемності встановлено наявність таких ознак, у зв`язку з чим, матеріали перевірки за вказаними банківськими операціями направлені до правоохоронних органів для прийняття рішення відповідно до чинного законодавства, після прийняття якого Фондом будуть вжиті необхідні заходи щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на одержання відшкодування коштів.

Судами встановлено, що для встановлення наявності чи відсутності складу злочину в діях окремих осіб, до прокуратури м.Дніпропетровська уповноваженою особою подано заяву за фактами можливого заволодіння коштами Фонду окремими клієнтами ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок розміщення коштів на депозитних та поточних рахунках від імені інших осіб. За наведеним фактом зареєстровано кримінальне провадження №0000067 порушене за частиною третьою статті 190 Кримінального кодексу України.

Відповідно до листа від 20.08.2015 Головного управління МВС України в Дніпропетровській області досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000067 не проводиться у зв`язку із закриттям такого кримінального провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 284 Кримінально процесуального кодексу України, про що винесено постанову про закриття кримінального провадження від 19.03.2015.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а також щодо невиплати гарантованої суми, що суперечить вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.20.2012 №4452-VI (далі - Закон №4452-VI) та порушує її право на отримання гарантованої суми вкладу, звернулась з даним позовом до суду.

ІІІ. ВИСНОВКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА ДРУГОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад, відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду гарантування у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200 000,00 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється Фондом гарантування відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.

Підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

Враховуючи вищевикладене, суди дійшли висновку про те, що позивач є вкладником у розумінні приписів статті 2 Закону №4452-VI, вклад розміщено на рахунку в ПАТ «АКТАБАНК» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI. При цьому, відповідачем не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до приписів Закону №4452-VI.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у частині визнання протиправною бездіяльність Фонду щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок Фонду, суди виходили з того, що позивача не було включено уповноваженою особою до переліку вкладників, а тому, Фонд не мав правових підстав здійснювати відповідні процедури по включенню останнього до Загального реєстру вкладників, що свідчить про те, що Фонд не вчинив протиправної бездіяльності стосовно позивача щодо не включення останнього до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в Публічному ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок Фонду.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

6. В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на те, що дії уповноваженої особи щодо розгляду вимог позивача щодо включення її до переліку вкладників відповідають Закону №4452-VI. Посилання судів на те, що відповідачем не було надано позивачу повідомлення про нікчемність договору банківського вкладу є безпідставними, оскільки відповідно до приписів частини четвертої статті 38 Закону №4452-VI таке повідомлення уповноважена особа має право направити на адресу позивача протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації, а відтак, відповідне право могло бути реалізоване до січня 2018 року. Крім того, на рахунок, в тому числі і позивача, кошти були перераховані з рахунку іншої фізичної особи ( ОСОБА_2 ), у якого був укладений договір банківського вкладу на суму, що значно перевищує 200 000,00 грн, що свідчить про те, що вказана особа розділила свій вклад на декілька вкладів з метою отримання гарантованих сум відшкодування Фонду. Отже, позивач створив штучні умови для отримання відшкодування за рахунок позики Фонду.

8. Фонд надав до суду касаційної інстанції письмовий відзив на касаційну скаргу відповідача у якому просив задовольнити касаційну скаргу уповноваженої особи, скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування норм матеріального та процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій, Суд дійшов таких висновків.

10. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом №4452-VI.

11. Відповідно до частини першої статті 3 Закону №4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

12. Відповідно до частини першої статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

13. Згідно з положеннями статті 27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад, відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється Фондом відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.

14. Суд касаційної інстанції зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

15. Як вбачається з матеріалів справи, на дату прийняття Правлінням Національного банку України постанови від 16.09.2014 № 576 «Про віднесення ПАТ «АКТАБАНК» до категорії неплатоспроможних» на депозитному рахунку ОСОБА_1 , відкритому відповідно до укладеного з банком договору банківського вкладу від 05 серпня 201404.08.2014 №В08-16989/Т/630438, знаходились грошові кошти у розмірі 184 528,00 грн. Ці кошти були залучені на рахунок ОСОБА_2 відповідно до меморіального ордеру від 04.08.2014 №76838 та платіжного доручення від 04.08.2014 №76411.

16. Відповідно до положень статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

17. Частиною другою статті 38 Закону № 4452-VI встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

18. Частина третя статті 38 Закону № 4452-VI визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

19. Відповідно до частини четвертої статті 38 Закону № 4452-VI Фонд, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

20. Викладене свідчить про те, що уповноважена особа наділена правом перевіряти правочини на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема щодо не включення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми вкладу.

21. При цьому, із приписів статті 38 Закону № 4452-VI слідує, що перевірка правочинів уповноваженою особою здійснюється саме протягом дії тимчасової адміністрації, разом з тим, після отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку уповноважена особа зобов`язана протягом трьох днів скласти відповідні переліки вкладників, які мають/не мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, в тому числі і з урахуванням результатів проведеної нею перевірки. Разом з тим, правом на повідомлення осіб про нікчемність правочинів уповноважена особа наділена і протягом здійснення ліквідації.

22. Відповідно до пункту 8 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року № 14 (далі - Положення № 14), в редакції, чинній з 11.11.2014, банк після отримання повідомлення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку повинен здійснити, зокрема направлення до Фонду файлів із: переліком вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону; переліком осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку; переліком осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, що ще не виконане.

Пунктом 3 розділу ІІІ Положення № 14 визначено, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

При цьому як пунктом шостим розділу ІІ, так і пунктом шостим розділу ІІІ Положення № 14 надано право уповноваженій особі і під час здійснення тимчасової адміністрації, і на стадії ліквідації банку подавати до Фонду зміни/додаткову інформацію стосовно вкладників.

Таким чином, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа зобов`язана направити до Фонду три переліки вкладників відповідно до пункту 8 розділу ІІ Положення № 14, які в подальшому перевіряються Фондом на предмет вірності їх складення, при цьому протягом цього часу уповноважена особа також здійснює перевірку правочинів на предмет їх нікчемності, приймає відповідні рішення про виявлення таких фактів і повідомляє про це сторін правочину.

Протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку уповноважена особа зобов`язана сформувати та подати до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Тобто, увесь масив вкладників - фізичних осіб зі спливом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку має бути віднесений до відповідного переліку, який передбачений Законом № 4452-VI та Положенням №14, при цьому уповноважена особа за наявності відповідних правових підстав протягом усього часу ліквідації може вносити відповідну додаткову інформацію стосовно вкладників.

Разом з тим, в даному випадку уповноваженою особою фактично було проігноровано вказані приписи закону.

23. Протоколом засідання виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 01.12.2014 №250/4 Фондом було погоджено пропозицію уповноваженої особи щодо тимчасового блокування коштів за рахунками фізичних осіб-вкладників ПАТ «АКТАБАНК» згідно з переліком та зобов`язано відділ організації виплат Фонду відобразити блокування у файлах «D» і «Z» Узагальненої бази даних Фонду. Вказані заходи були вчинені з метою недопущення протиправного відшкодування коштів за вкладами.

24. Доказів віднесення позивача до будь-якого з переліків, визначених відповідно до вищенаведених правових норм, зі спливом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку відповідачами ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції надано не було, як і не було надано доказів виявлення нікчемного правочину відповідно до приписів статті 38 Закону №4452-VI та повідомлення про вказані обставини позивача.

25. Судами попередніх інстанцій встановлено, що уповноваженою особою не приймалося рішення щодо нікчемності правочину неплатоспроможного банку, передбаченого частинною третьою статті 38 Закону №4452-VI, та не встановлено, що саме договір банківського вкладу між позивачем та банком має ознаки нікчемного правочину. Позивач не повідомлявся, у зв`язку з чим його не включено до списку на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

26. Разом з тим, уповноважена особа зобов`язана була віднести позивача як вкладника ПАТ «АКТАБАНК» до одного із визначених законом переліків вкладників, у разі якщо вважала, що відповідний правочин є нікчемним, із обов`язковим зазначенням конкретного пункту частини третьої статті 38 Закону №4452-VI, якою визначено вичерпний перелік підстав нікчемності правочинів.

27. В касаційній скарзі позивач посилається на те, що підставою для невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на отримання грошового відшкодування від Фонду є встановлення уповноваженою особою факту дроблення вкладу ОСОБА_2 . Разом з тим, колегія суддів зазначає, що спеціальна підстава для визнання нікчемними договорів, які відповідають умовній категорії «договори дроблення», з`явилася 12.08.2015 одночасно з набранням чинності Законом України від 16.07.2015 №629-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» (далі - Закон №629-VIII).

28. Цим Законом частину третю статті 38 Закону №4452-VI було доповнено спеціальним пунктом 9, який передбачає, таку підставу для нікчемності як «здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства». Спрямованість цих законодавчих змін на віднесення до категорії нікчемних, так званих, «договорів дроблення» підтверджується Пояснювальною запискою до проекту закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» (реєстраційний №2045а від 08 червня 2015 року), який був внесений Кабінетом Міністрів України. У цій Пояснювальній записці зазначено, що проект закону спрямований, зокрема, на розширення переліку підстав, за яких Фонд не відшкодовує кошти за вкладами, які мають ознаки «дроблення». Крім того, саме рішення Верховної Ради України про прийняття Закону №629-VIII було спрямоване на віднесення до категорії нікчемних, так званих, «договорів дроблення» і це підтверджується стенограмою засідання парламенту від 16 липня 2015 року.

Фактично під «дробленням» розуміється переказ депозитних коштів із одного рахунку, сума на якому перевищує гарантовану для відшкодування, на інші депозитні рахунки, як правило, новоутворені, в частинах, які підпадають під виплату Фондом гарантування вкладів.

29. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини виникли до доповнення частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI пунктом 9, у зв`язку з чим, застосування відповідачем посилань на наявність факту «дроблення вкладу» з боку позивача є безпідставним.

30. Відповідно до частин першої та третьої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Отже, законодавство чинне на момент виникнення спірних правовідносин, не передбачало обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом за договором банківського рахунку. При цьому і положення статті 2 Закону №4452-VI визначали, що вкладом вважаються кошти, які надійшли до банку як безпосередньо від вкладника, так і для нього. Вказане свідчить про помилковість висновків скаржника, що залучення коштів на рахунок від іншої особи свідчить про відсутність підстав вважати останні вкладом.

За таких обставин, операція з перерахування коштів на рахунок позивача не належить до правочинів, передбачених частиною другою статті 38 Закону №4452-VI, які можуть бути перевірені уповноваженою особою на предмет їх нікчемності та як наслідок визнані нікчемними.

Жодних доказів того, що при укладенні типового договору банківського вкладу позивач отримав певні переваги порівняно з іншими клієнтами банку відповідачами надано не було.

31. Таким чином, з матеріалів справи видно, що позивач є вкладником у розумінні приписів статті 2 Закону №4452-VI, вклад розміщено на рахунку в ПАТ «АКТАБАНК» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому ОСОБА_1 підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI. При цьому уповноваженою особою не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «АКТАБАНК», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до приписів Закону №4452-VI.

32. Відтак, позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача. як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок Фонду.

Вказана правова позиція викладена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018у справі № 802/351/16-а.

33. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не доведено наявності правових підстав вважати спірний договір банківського вкладу, укладений між позивачем та ПАТ «АКТАБАНК» нікчемними та, відповідно, застосовувати наслідки нікчемності до даних договорів, так само, як не доведено наявність інших правових підстав, визначених Законом № 4452-VI, для невключення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду.

34. За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про зобов`язання уповноваженої особу Фонду внести ОСОБА_1 до списку вкладників за договорами банківського вкладу з ПАТ «АКТАБАНК».

35. Разом з цим, суд касаційної інстанції враховує те, що відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Порядку відшкодування Фондом коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 №14 (далі - Положення №14) перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Положеннями пункту 6 Положення № 14 визначено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зокрема, зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

З огляду на те, що станом на дату розгляду справи у суді касаційної інстанції відповідний перелік вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду, вже сформовано та подано на затвердження Фонду, належним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання уповноваженої особи подати додаткову інформацію стосовно позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «АКТАБАНК» за рахунок Фонду.

Отже, з метою ефективного відновлення порушеного права, рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволених позовних вимог підлягає зміні.

36. Суд касаційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що з огляду на те, що у розрізі приписів пункту 17 частини першої статті 2, пункту другого частини п`ятої статті 12 Закону № 4452-VI уповноважена особа є працівником Фонду, який може змінюватися виконавчою дирекцією Фонду впродовж тимчасової адміністрації та ліквідації Фонду, але при цьому незмінно виконує відповідні делегованій їй Фондом функції, то зазначення конкретного прізвища, імені та по батькові відповідної посадової особи під час судового розгляду справ не є обов`язковим, зокрема з метою належного захисту порушених прав особи в процесі виконання судового рішення.

37. Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Оскільки відповідно до вимог касаційної скарги судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не оскаржуються, колегією суддів правильність судових рішень у вказаній частині не перевірялась.

38. Відповідно до частин першої та четвертої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Частиною третьою вказаної статті визначено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Керуючись статтями 341, 345, 351, 356 Кодексу адміністративного судочинства, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК" Приходько Юлії Вікторівни задовольнити частково.

Змінити постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2015 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2015, виклавши абзац третій резолютивної частини у наступній редакції:

«зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію стосовно ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) як вкладника за договором банківського вкладу з Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» від 04.08.2018 №В08-16989/Т/630438, який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В решті постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2015 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2015 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.І. Рибачук

А.Ю. Бучик

С.Г. Стеценко,

Судді Верховного Суду