Справа № 814/896/18
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/896/18

Суддя першої інстанції: Птичкіна В.В.

Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м.Миколаїв

Повний текст судового рішення складений 18.06.2018р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Миколаївській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

06.04.2018р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління поліції охорони в Миколаївській області про визнання протиправними дій щодо не нарахування та невиплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби; зобов`язання нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби, передбачену ч.2 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абзацом 4 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей», в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожні повні 12 календарних років служби.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача звільнено зі служби в поліції за власним бажанням, а тому відповідно до ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» він має право на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а саме за 12 років.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.06.2018р. позов задоволений частково; визнано протиправною бездіяльність Управління поліції охорони в Миколаївській області, що полягає у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною 2 статті 9 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; зобов`язано Управління поліції охорони в Миколаївській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену частиною 2 статті 9 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 11 (одинадцять) календарних років служби; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом першої інстанції при вирішенні справи вимог законодавства, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що з 18.03.2007р. по 22.09.2017р. ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ та Національній поліції України /а.с.10/

Наказом Управління поліції охорони в Миколаївській області від 22.08.2017р. № 100/ОС «По особовому складу» на підставі п.7 (за власним бажанням) ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнено з посади поліцейського-водія взводу №2 роти реагування батальйону. /а.с.32/

Вищезазначеним наказом встановлено, що стаж служби ОСОБА_1 в поліції складає 11 років 11 місяців 12 днів.

04.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до начальника Управління поліції охорони в Миколаївській області щодо повідомлення причин не нарахування та не виплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні. /а.с.11/

Листом Управління поліції охорони в Миколаївській області від 13.10.2017р. №01-к-з/43/34/1/01-2017 позивача повідомлено, що після звільнення він не набув права на отримання, згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» одноразової грошової допомоги при звільненні. /а.с.13/

12.02.2018р. позивач повторно звернувся з заявою до начальника Управління поліції охорони в Миколаївській області щодо виплати йому одноразової грошової допомоги в розмірі 25% від місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. /а.с.14/

Листом Управління поліції охорони в Миколаївській області від 05.03.2018р. №к-01/43/34/1/01-2018 позивача повідомлено, про відсутність підстав для виплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні. /а.с.15/

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо виплати одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. № 2262-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17.07.1992р. № 393.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. № 2262-ХІІ (надалі - Закон №2262) особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Абзацом 4 п.10 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17.07.1992р. №393 (надалі - постанова №393) передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно з абз.8 п.10 постанови №393 строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, календарна вислуга років позивача складає 11 повних років. /а.с.10, 66/

Згідно з п. «б» ст.1-2 Закону №2262 право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог ч.5 ст. 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби), зокрема, поліцейські.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002).

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002).

Положення п.10 Порядку №393 не пов`язують виплату одноразової грошової допомоги з набуттям особою права на пенсію, а ч.2 ст.9 Закону №2262 встановлює дві підстави для виплати одноразової грошової допомоги зазначеним у ній особам, зокрема, це особи, які мають право на пенсію та звільнені зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, та за наявності вислуги 10 років і більше.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, яка має разовий характер, у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби пов`язане з наявністю 10 річної вислуги та звільненням з передбачених підстав. Тому ненабуття позивачем права на пенсію не може нівелювати його право на отримання зазначеної допомоги за умови наявності 10 і більше років вислуги.

Згідно із Положенням про Управління поліції охорони в Миколаївській області, затвердженого наказом Національної поліції від 06.11.2015р. №60 (у редакції наказу Національної поліції від 26.06.2017р. № 624), Управління є територіальним органом Національної поліції, що здійснює свою діяльність за рахунок коштів від надання послуг з охорони, які здійснюються на договірних засадах. /а.с. 41-47/

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України від 30.06.1999р. № 783-XIV «Про джерела фінансування органів державної влади», органи державної влади здійснюють свою діяльність виключно за рахунок бюджетного фінансування (крім випадків, визначених цим Законом) в межах, передбачених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік. Фінансування утворення, реорганізації та ліквідації органів державної влади здійснюється в межах коштів, передбачених на утримання органів державної влади Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік або (у разі недостатності такого фінансування) після внесення відповідних змін до такого Закону, а статтею 3 Закону органам державної влади заборонено створювати позабюджетні фонди, мати позабюджетні спеціальні рахунки та використовувати кошти, одержані за здійснення функцій держави, що передбачають видачу дозволів (ліцензій), сертифікатів, посвідчень, проведення реєстрацій та інших дій на платній основі (крім послуг з охорони, що надаються на договірних засадах), в будь-який інший спосіб, крім зарахування таких коштів до Державного бюджету України.

Отже, законодавством визначено, що джерелом фінансування відповідача, як територіального органу Національної поліції є кошти Державного бюджету України, а тому факт відсутності відповідних норм в Положенні про Управління поліції охорони в Миколаївській області не може бути перешкодою для реалізації права позивача на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої ч.2 ст. 9 Закону № 2262.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління поліції охорони в Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.