Справа № 420/3271/19
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3271/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

судді - Бутенко А.В.,

за участю секретаря - Філімоненко А.О.

за участю сторін:

представник позивача Розенбойм Ю.О.

представник відповідача Хвостікова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧА-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ФОРТІС» (65031, м. Одеса, вул. М. Боровського, 33) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № форми «Р» від 10.12.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧА-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ФОРТІС» до Головного управління ДФС в Одеській області, в якому позивач просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 10 грудня 2018 року № форма «Р», прийняте Головним управлінням ДФС в Одеській області, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧА-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ФОРТІС» було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання» на загальну суму 171.76 гривень, в тому числі 137.41 гривень за податковим зобов`язанням та 34.35 гривень за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позову позивач вказує, що висновки акту перевірки ґрунтуються на наступному доводі: «компресор кондиціонера як і будь-який компресор, призначений на нагнітання, створення манометричного тиску. Після компресора рідина слідує до конденсатору, де значно охолоджується і далі на шляху теплообмінник кондиціонера, в якому все той же холодоагент вбирає в себе тепло, що надходить в салон повітря, і цикл повторюється. Схема роботи компресора кондиціонера не відрізняється від роботи холодильного обладнання.».

З огляду на цей довід, відповідачем зроблено висновок про те, що «за своїми характеристиками та принципом дії компресори кондиціонера відносяться до холодильного обладнання та не можуть класифікуватись у товарній під категорії згідно з УКТ ЗЕД , яка є кошиковою у товарній позиції 8418 УКТ ЗЕД з описом «Інші». На підставі викладеного вище, товар «компресори кондиціонера…» підлягає класифікації у товарній під позиції 841430 (ставка мита 5%) як «компресори, які використовуються у холодильному обладнанні. З урахуванням правил 1. 6 ОПІ, примітки 2 (а) до Розділу XVI Пояснень до товарних позицій 8414 УКТ ЗЕД, товар: «компресори кондиціонера» підлягає класифікації у товарній під позиції (ставка ввізного мита 5%) як «компресори, які використовуються у холодильному обладнанні, потужністю понад 0.4 кВт.».

Заперечуючи проти вказаних висновків податкового органу, позивач наводить зміст пояснень до товарних позицій 8414, 8415, 8418. Також позивач зазначає, що наведені в акті перевірки висновки є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на змісті пояснень до товарних позицій УКТ ЗЕД, є виключно припущеннями податкового органу, не ґрунтуються на законодавстві України. Посилання в акті перевірки на лист ДФС України від 21.06.2018 року №18876/7/99-99-14-04-01-17 та листи органів ДФС обласного рівня позивач вважає безпідставними, оскільки такі листи не можуть змінювати положень УКТ ЗЕД й пояснень до них, а також створювати обов`язки для платників податків.

Також позивач зазначає про порушення податковим органом вимог статті 69 Митного кодексу України. Додатковим правовим обґрунтуванням позову наведені ст.19 Конституції України, п.п.21.1.1 п.21 ст.21 Податкового кодексу України.

Представник відповідача заперечував проти позову та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, пояснивши, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено законно, на підставі діючого законодавства, а тому є правомірним з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (а.с. 27-28).

Зокрема відповідач вказав, що на підставі п.1 ч.2 ст.351 МК України була проведена документальна невиїзна перевірка позивача в частині правильності класифікації товару «Компресори до кондиціонерів» під час митного оформлення товарів за МД від 15.12.2016 №500060006/2016/23892, від.22.12.2016 №500060006/2016/24575. Як зазначено у відзиві, «відповідно до вимог УКТ ЗЕД, класифікація частин кондиціонерів здійснюється згідно з правилами, визначеними Приміткою 2 до Розділу XVI та поясненнями до товарних позицій 8414. Товарна позиція 8414 має назву «Насоси повітряні або вакуумні, повітряні або інші газові компресори та вентилятори; вентиляційні або рециркулярні витяжні ковпаки або шафи з вентилятором, фільтром або без нього». Компресор кондиціонера як і будь-який компресор, призначений на нагнітання, створення манометричного тиску. Схема роботи компресора кондиціонера не відрізняється від роботи холодильного обладнання.

Як вказує відповідач, за своїми характеристиками та принципом дії компресори кондиціонера відносяться до холодильного обладнання та не можуть класифікуватись у товарній підкатегорії згідно з УКТ , яка є «кошиковою» у товарній позиції 8414 УКТ ЗЕД з описом «Інші». Разом з тим, у товарній позиції 841430 згідно з УКТЗЕД класифікуються компресори, які використовуються у холодильному обладнанні. На підставі викладеного вище, товар «компресори кондиціонера..» підлягає класифікації у товарній позиції 841430 (ставка мита 5%) як «компресори, які використовуються у холодильному обладнанні».

В обґрунтування вказаної позиції зроблено посилання на лист ДФС від 21.06.2018 №18876/7/99-99-14-04-01-17, лист Департаменту адміністрування митних платежів від 20.06.2018 №1187/99-99-19-03-01-18, лист Одеської митниці ДФС від 21.06.2018 №726/12/15-70-19-03.

Враховуючи наведене, відповідач стверджує, що декларування позивачем товару «компресори кондиціонера» ввезеного за МД від 15.12.2016 №500060006/2016/23982 (товар 3), від 22.12.2016 №500060006/2016/24575 (товар 3) у товарній під категорії не відповідає вимогам УКТ ЗЕД, правильним, на думку відповідача, є класифікація вказаного товару у товарній під позиції (ставка ввізного мита 5%) як «компресори, які використовуються у холодильному обладнанні, потужністю понад 0,4 кВт».

На підставі викладеного відповідач стверджує про порушення позивачем Основних правил інтерпретації класифікації товарів 1,6, затверджених законом України від 19.09.2013 №584-VII «Про митний тариф України». В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається також на ч.ч.1, 4 та 7 ст.69, ч.ч. 1 та 8 ст.257, ч.2 ст.270, ч.3 ст.345, ч.14 ст.354 МК України, п.п.54.3.6. п.54.3. ст.54, п.190.1 ст.190 ПК України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням з повідомленням (викликом) сторін.

Заяви, клопотання учасників справи.

25.06.2019 року від Відповідача надійшов відзив на позов (а.с. 27-28).

26.06, 02.07.2019 року до суду від Позивача, надійшли письмові пояснення на відзив Відповідача, в яких Позивач не погоджується з доводами відзиву та наполягає на задоволенні позову (а.с. 35-43).

04.07.2019 року представниками сторін надані додаткові письмові докази по справі (а.с. 44-59).

Інших заяв чи клопотань від сторін, до суду не надходило. Інші процесуальні дії судом не вчинялись.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, зазначених в адміністративному позові та письмових поясненнях у справі.

Представник Відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав зазначених у відзиві на позов.

Обставини справи.

За митною декларацією (МД) від 15.12.2016 року №500060006/2016/23982 позивачем здійснено митне оформлення товару: «Ремонтні частини та комплектуючі до кондиціонерів «Mitsubishi Heavy Industries»: компресори спіральні електричні торговельної марки «Mitsubishi Heavy Industries» модель AFG200F211A- 1шт, виробник: «Mitsubishi Heavy Industries. LTD-Air Conditioning&Refrigeration Systems Headguarters», країна виробництва JP», за кодом НОМЕР_1 , ставка ввізного мита 2%.

За митною декларацією (МД) від 22.12.2016 року №500060006/2016/24575 здійснено митне оформлення товару «Ремонтні частини та комплектуючі до кондиціонерів IDEA: компресори спіральні електричні торговельної марки «GMCC» - 13 шт., Виробник «Guangdong Meizhi Compressor Co.LTD» торговельної марки «HITACHI» - 9 шт, Виробник «Hitachi Compressor Products (Guangzhou) Co., LTD.», торговельної марки «PANASONIC» - 2 шт, Виробник «Panasonic Wanbao Appliances Compressor (Guangzhou) Co LTD Країна виробництва CN.» за кодом , ставка ввізного мита 2%.

Як вбачається з відміток (відтисків штампу) на вказаних вище митних деклараціях, митне оформлення вказаного у МД від 15.12.2016 №500060006/2016/23982 та МД від 22.12.2016 №500060006/2016/24575 товару (позиції 3) завершено, що також не заперечується сторонами.

Водночас, між сторонами у справі існує спір щодо правильності митної класифікації зазначеного у цих митних деклараціях товару, який виник після звершення митного оформлення товару.

Так, ГУ ДФС в Одеській області (далі- Відповідач) складено Акт від 01.11.2018 року №2371/15-32-14-10-11/40883254 «Про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «ВИРОБНИЧА-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ФОРТІС» () дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи в частині правильності класифікації товару «Комплектуючі до кондиціонерів: компресори» під час митного оформлення за митною декларацією від 15.12.2016 № UA500060006/2016/23982», від 22.12.2016 № 500060006/2016/24575».

На підставі цього акту ГУ ДФС в Одеській області прийняте повідомлення-рішення від 10 грудня 2018 року № форма «Р», яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання» на загальну суму 171.76 гривень, в тому числі 137.41 гривень за податковим зобов`язанням та 34.35 гривень за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням від 10 грудня 2018 року, позивач звернувся до суду.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до ч.5 ст.255 МК України, митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Згідно з ч.ч.1, 4, 7 та 8 ст.69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари. Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку.

У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Визначення терміну «класифікація товару» для цілей розділу ІV МК України міститься в пункті 3 Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України (наказ Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №650, що зареєстрований в Міністерстві Юстиції України 02.07.2012 за №1085/2139) та розуміється як: визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України «Про митний тариф України», з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення.

Також, відповідно до ч.5 та 6 ст.69 МК України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо. Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Висновки суду.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Заперечуючи проти правильності митної класифікації позивачем товару за МД від 15.12.2016 №500060006/2016/23982 (товар 3) та МД від 22.12.2016 №500060006/2016/24575 (товар 3), відповідачем наведено в акті перевірки наступні твердження: «компресор кондиціонера як і будь-який компресор, призначений на нагнітання, створення манометричного тиску. Після компресора рідина слідує до конденсатору, де значно охолоджується і далі на шляху теплообмінник кондиціонера, в якому все той же холодоагент вбирає в себе тепло, що надходить в салон повітря, і цикл повторюється. Схема роботи компресора кондиціонера не відрізняється від роботи холодильного обладнання. Отже за своїми характеристиками та принципом дії компресори кондиціонера відносяться до холодильного обладнання та не можуть класифікуватись у товарній підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД , яка є кошиковою у товарній позиції 8418 УКТ ЗЕД з описом «Інші» (арк.акту перевірки 4, абзаци 9 та 10).

Водночас, аналіз Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД Пояснень до УКТ ЗЕД свідчить про відсутність у них наведених вище тверджень відповідача. Також, відповідачем не надано до справи й рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації та/або методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи - в яких би містилися ці твердження.

Таким чином, відповідач, у порушення вимог пункту 3 Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України не навів правових підстав для висновків акту перевірки, за якими була проведена зміна митної класифікації товару МД від 15.12.2016 №500060006/2016/23982 та МД від 22.12.2016 №500060006/2016/24575.

При цьому суд зауважує, що відповідно до пункту 9 Розділу ІІІ «Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України», якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, то митний орган може звернутися до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації).

Водночас, матеріали справи не містять доказів звернення митних органів до «спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації)» з приводу спірних питань. Також і акт перевірки не містить посилань на наявність таких звернень та їх наслідки.

При цьому, з акту перевірки вбачається незгода податкового органу із тлумаченнями положень УКТ ЗЕД, якими керувався позивач при митному оформленні товару та з якими митний орган погодився при митному оформленні відповідного товару.

Також, матеріали справи не містять даних щодо здійснення митного оформлення товару в 2016 році на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Враховуючи це, суд вважає, що відповідач не навів доказів обґрунтованості корегування митної класифікації товару, вказаного в МД від 15.12.2016 №500060006/2016/23982 та МД від 22.12.2016 №500060006/2016/24575 на підставі акту перевірки.

Також суд не може погодитись з доводами акту перевірки та відзиву на позов щодо посилань на лист ДФС від 21.06.2018 №18876/7/99-99-14-04-01-17, лист Департаменту адміністрування митних платежів від 20.06.2018 №1187/99-99-19-03-01-18, посилання на які містяться в переліку використаних документів (арк.2, пп.п.2.6.1. п.2.6, абзац 4 та 5), лист Одеської митниці ДФС від 21.06.2018 №726/12/15-70-19-03, оскільки вказані листи не є нормативно-правовими актами чи рішеннями суб`єкта владних повноважень. Діюче законодавство не передбачає можливості створення обов`язків (зобов`язань) для платників, чи коригування їх податкових (митних) зобов`язань на підставі листів. Також, не передбачено законодавством України й визначення (коригування) правильності класифікації товарів при їх митному оформленні на підставі листів або роз`яснень.

Так, відповідно до абзацу 1 листа ДФС від 21.06.2018 №18876/7/99-99-14-04-01-17 «Для вжиття заходів» - «департаментом аудиту за результатами проведеного аналізу бази даних оформлених митних декларацій з використанням інформації, розміщеної в ПІК ЄАІС ДФС України, встановлено факти класифікації митницями ДФС товару: «Компресори автокондиціонера» у товарній під категорії 8414 80 80 00 згідно з УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 2%) за 2015-2018 роки.». В абзаці 2 зазначено, що «автомобільна система кондиціонування повітря (ри.1) - різновид системи кодиціонування повітря, що встановлюється в автомобілі і дозволяє охолоджувати повітря в салоні, а також очищати його від вологи і сторонніх запахів. У сучасних автомобілях є складовою частиною системи вентиляції та опалення салону. Інші абзаци вказаного листа ДФС також містять посилання на принципи роботи та класифікацію для потреб митного оформлення саме автомобільних кондиціонерів.

Водночас, ані акт перевірки, ані МД від 15.12.2016 №500060006/2016/23982 та від 22.12.2016 №500060006/2016/24575 не містять посилань на те, що імпортований та розмитнений позивач товар має будь-яке відношення до автомобільних кондиціонерів, що не заперечується представником відповідача, тому посилання відповідача на лист ДФС від 21.06.2018 №18876/7/99-99-14-04-01-17 «Для вжиття заходів» є безпідставними.

Також, твердження відповідача в акті перевірки про те, що «схема роботи компресора кондиціонера не відрізняється від роботи холодильного обладнання» є невірним трактуванням листа ДФС від 21.06.2018 №18876/7/99-99-14-04-01-17, а саме: «схема роботи компресора автокондиціонера не відрізняється від роботи холодильного обладнання».

Крім того, у вказаному листі, правильність підходів до класифікації товарів «компресори автокондиціонера» - обґрунтовується «інформацією, представленою на офіційному веб-сайті в базі даних класифікаційних рішень Європейського співтовариства, наприклад, обов`язковою тарифною інформацією (ВТІ) митної адміністрації Угорщини від 15.09.2015 №HUT54, №HUT65. Водночас, вказаний у МД від 15.12.2016 №500060006/2016/23982 та МД від 22.12.2016 №500060006/2016/24575 товар (товар 3) має країною походження відповідно Японію (позначка «країна походження» «JP» в графі 34 МД від 15.12.2016) та Китайську народну республіку (позначка «країна походження» «CN» в графі 34 МД від 22.12.2016). Країною відправлення товару є Республіка Польща (позначка «Польща» в графі 15 «країна відправлення/експорту» ВМ від 15.12.2016) та Республіка Болгарія (позначка «Болгарія» в графі 15 «країна відправлення/експорту» ВМ від 22.12.2016). Відправниками товару є компанія ALFEY SOLUTIONS OU, Естонська республіка (графа 2 ВМ від 15.12.2016) та компанія CHAMPION GOLD GROUP LIMITED, Республіка Болгарія, (графа 2 ВМ від 15.12.2016).

З урахуванням наведеного, посилання на інформацію митної адміністрації Угорщини є безпідставним.

Також, відповідно до тексту листа Департаменту адміністрування митних платежів від 20.06.2018 №1187/99-99-19-03-01-18 «класифікація товару ідентифікованого, як компресор автомобільного кондиціонера, здійснюється у відповідності до вимог УКТ ЗЕД в межах товарної позиції 8414 30 з урахуванням їх потужності».

Тобто, вказаний лист, посилання на який мається в акті перевірки та у відзиві на позов, містить позицію фіскального органу з приводу класифікації при митному оформленні саме «компресора автомобільного кондиціонера».

Зважаючи на викладене, суд не приймає доводи відповідача щодо наявності підстав для коригування, оскільки вказані вище листи фіскальних органів: 1) не мають обов`язкового характеру для платників податків 2) не містять конкретних посилань на підстави (правові акти) для визначення митної класифікації товарів, вказані у Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України 3) містять висновки саме щодо компресорів, які використовуються у автомобільних кондиціонерах.

Суд також враховує зміст Кваліфікаційного висновку №03/19 від 14 лютого 2019 року, виготовленого Товариства з обмеженою відповідальністю «Хамарат Логістик», який містить підтвердження правової позиції позивача. При цьому суд зазначає, що за приписами ч.8 ст.69 МК України, цей висновок має інформаційний та довідковий характер.

З приводу посилань відповідача на те, що рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими, суд зазначає наступне.

Вказана норма міститься в частині 7 статті 69 МК України та передбачає обов`язкове оприлюднення у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Отже, вказана норма містить посилання на порядок оприлюднення та оскарження рішень митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей.

Водночас, процедура оформлення рішень щодо перевірки правильності митної класифікації товарів у конкретних випадках регламентовано статтею 354 МК України. Так, частина 14 вказаної статті передбачає, що в акті перевірки зазначаються факти заниження і факти завищення податкових зобов`язань підприємства. Рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки.

Враховуючи зазначене, суб`єкт господарювання має право оскаржити рішення фіскального органу щодо правильності (неправильності) проведеної митної класифікації товару шляхом оскарження податкового рішення-повідомлення, прийнятого на підставі відповідного акту перевірки.

Згідно ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Системний аналіз вказаних норм свідчить про право позивача оскаржити рішення фіскального органу щодо правильності митної класифікації товару, викладеного у акті перевірки, шляхом оскарження відповідного податкового повідомлення-рішення, прийнятого на підставі цього акту.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 31.07.2008 року по справі «Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки» висновки адміністративних органів, викладені у прийнятих ними рішеннях, не повинні бути довільними, нераціональними та непідтвердженими доказами.

Враховуючи встановлені при розгляді справи обставини та відповідні правові норми, суд вважає, що висновки відповідача щодо неправильності класифікації товару, викладені в акті перевірки не є обґрунтованими, тому підстави для застосування до позивача штрафних санкцій на підставі акту перевірки відсутні.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 6, 72-73, 77, 132, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧА-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ФОРТІС» (65031, м. Одеса, вул. М. Боровського, 33) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № форми «Р» від 10.12.2018 року.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧА-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ФОРТІС» () з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області, сплачений судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 09.07.2019 року.

Суддя Бутенко А.В.

.