Справа № 0640/4299/18
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 липня 2019 року

Київ

справа №0640/4299/18

адміністративне провадження №К/9901/11314/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В. М.,

Шевцової Н.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року (головуючий суддя - Лавренчук О.В.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року (головуючий суддя - Охрімчук І.Г., судді Мацький Є.М. Капустинський М.М.) в адміністративній справі №0640/4299/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області про визнання протиправним та скасування розрахунку,

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту про перевищення транспортними засобами встановлених обмежень загальної маси та (або) осьових навантажень №53-Z до акту від 05.07.2018 №0019879.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 05.07.2018, складений Управлінням Укртрансбезпеки у Черкаській області, є неправомірним, необґрунтованим. Вказував, що є власником транспортного засобу, щодо якого складено оскаржуваний акт та розрахунок, а відповідальності за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів підлягають саме перевізники, а не власники транспортних засобів за умови, що вони не використовують транспортний засіб, а лише володіють майновими правами на нього у відповідності до ст. 1 Правил дорожнього руху України.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, у задоволенні адміністративного позову фізичної особа-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту про перевищення транспортними засобами встановлених обмежень загальної маси та (або) осьових навантажень №53-Z до акту від 05.07.2018 №0019879 було відмовлено.

4. Відмовляючи в позовних вимогах, суди попередніх інстанцій виходили з того, що посадовими особами управління Укртансбезпеки було здійснено перевірку відповідно до вимог чинного законодавства, з дотриманням порядку державного контролю на автомобільному транспорті, були з`ясовані всі обставини, які мали значення для розрахунку плати за проїзд.

5. Стосовно тверджень позивача, що плата за проїзд великовагового транспортного засобу повинна вноситися перевізником, а позивач є лише власником транспортного засобу, який перебуває в оренді згідно договору №2 оренди транспортного засобу від 20.04.2017 у Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранспромсервіс", суд апеляційної інстанції вказав, що при проведенні габаритно-вагового контролю у водія було свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу як підтвердження того, що автомобіль правомірно знаходився у його користуванні та за згодою позивача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзивів (заперечень)

6. 22 квітня 2019 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року.

7. В касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року та направити справу на новий розгляд до Житомирського окружного адміністративного суду.

8. В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник вказує на те, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, не прийнято до уваги та не надано оцінку письмовим доказам та доводам позивача. Вказував, що в оскаржуваних рішеннях суди застосували до спірних правовідносин висновки Верховного Суду за результатами розгляду справи №804/5296/17, які не є тотожними, позаяк у зазначеній справі правовідносини виникли до прийняття постанови КМУ №671 від 30.08.2017 року, якою виключено п.19 Порядку №879. Крім того, скаржник зазначив, що оскаржуваний розрахунок суб`єктом владних повноважень було складено з істотними порушеннями норм законодавства.

9. Крім того, скаржник зазначив, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки Renault (модель MAGNUM, випуску 1998 року, кузов № НОМЕР_1 , синього кольору, номерний знак: НОМЕР_2 ; напівпричіп METACO, моделі: SВ338, випуск 2001року, кузов № НОМЕР_3 , синього кольору, номерний знак: НОМЕР_4 ), який належить позивачу здійснювався технічними засобами, що не пройшли повірку (метрологічну атестацію), отже є непридатними до застосування.

10. Сторонами справи до Суду не надані заперечення на касаційну скаргу, що не перешкоджає її

розгляду по суті.

11. Відповідачем надано Суду клопотання про закриття провадження у справі, оскільки оскаржуваний розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні статті 19 КАС України, тому не може бути предметом спору.

12. Ухвалою Верховного Суду від 09 липня 2019 року зазначену касаційну скаргу призначено до розгляду в попередньому судовому засіданні.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

13. 05 липня 2018 року на а/д Бориспіль-Запоріжжя, 105 км на підставі направлення на перевірку №010756 від 02.07.2018, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області було проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом марки RENAULT номерний знак: НОМЕР_2 . За результатом перевірки складено Акт від 05.07.2018 року та довідку про здійснення габаритно-вагового контролю №0000884 від 05.07.2018 року.

14. У зв`язку з встановленням посадовими особами відповідача, що перевезення вантажів здійснюється з перевищенням вагових обмежень, а саме: перевищення осьового навантаження на вісь 25,2 т при допустимих 22 т., що було зафіксовано в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акті №0019879 від 05.07.2018 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів посадовою особою Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області сформовано розрахунок №53-Z від 05.07.2018 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0019879 від 05.07.2018. Відповідно до висновків акту - ОСОБА_1 нараховано плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у розмірі 263,04 євро.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ

15. статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

16. Частина перша статті 2 КАС України: завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

17. Пункт 1 частини першої статті 4 КАС України: адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

18. Пункт 2 частини першої статті 4 КАС України: публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

19. Пункти 1, 5 частини першої статті 19 КАС України: юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

20. Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).

21. Пункт 1 частини першої статті 238 КАС України: суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

22. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

23. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів

першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у

частині застосування норм матеріального та процесуального права.

24. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини,

що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання

про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи

приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС

України).

25. Як встановлено судами попередніх інстанцій, предметом оскарження в цій справі є розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №53-Z від 05.07.2018 року, складений Управлінням Укртрансбезпеки у Черкаській області, щодо стягнення з позивача 263,04 євро.

26. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що оскаржуваний розрахунок не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, тому він не може бути предметом спору.

27. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

28. За своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

29. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

30. При цьому, поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

31. З огляду на викладене такі вимоги не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду.

32. Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм процесуального права в подібних відносинах містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 803/3/18.

33. В силу вимог частини першої статті 354 КАС України, зазначене є підставою для скасування судових рішень із закриттям провадження у справі незалежно від доводів касаційної скарги.

34. На підставі пункту 5 частини першої статті 349 КАС суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині.

35. За правилами частини першої статті 354 КАС суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

36. З огляду на викладене, враховуючи те, що позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскаржувані рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року підлягають скасуванню, із закриттям провадження у справі, а касаційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - частковому задоволенню. При цьому, клопотання відповідача про закриття провадження у справі підлягає задоволенню.

37. Керуючись статтями 341, 343-345, 349-356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

п о с т а н о в и в :

38. Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити частково.

39. Клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про закриття провадження у справі - задовольнити.

40. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року скасувати, провадження у справі закрити.

41. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В. М. Бевзенко

Н.В. Шевцова