Справа № 520/6612/17
Суддя: Огренич І. В.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6612/17
Провадження № 2-а/520/275/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2019 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі Сницереві А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та скасування наказів, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, підстави якого в травні 2019 року були змінені, в якому просив суд: - визнати протиправними дії відповідача начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси щодо застосування дисциплінарних стягнень до ОСОБА_1 в наказах від 07.02.2017 № 62, від 13.02.2017 № 67 і від 27.03.2017 № 109 про притягнення до дисциплінарної відповідальності;
- визнати протиправними та скасувати накази начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси від 07.02.2017 № 62 та від 13.02.2017 № 67 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» і від 27.03.2017 № 109 «Про результати проведення службового розслідування по факту ненадання відповіді» з дати їх складання (видачі).

При цьому позивач зазначив, що був тричі притягнутий до дисциплінарної відповідальності незаконно, з порушенням вимог Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), зокрема, статей 148, 149 КЗпП, щодо обов`язку відповідача отримати письмові пояснення від позивача як порушника трудової дисципліни, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відбулось з надуманих мотивів, з фактами фальсифікації обставин, тому оскаржувані накази підлягають скасуванню на підставі частини першої статті 21 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу за відсутності позивача.

Відповідач начальник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса Міністерства оборони України до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, надав до судуклопотання від 24.05.2019 року про розгляд справу за його відсутності.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Бескровного Я.В. від 12 червня 2017 року було відкрито провадження по справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2017 року провадження у справі було закрито.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року постанову Київського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2017 року - скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно автоматичного розподілу, вищезазначена справа передана на розгляд судді Київського районного суду м. Одеси Огренич І.В.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Огренич І.В. від 06 травня 2019 року прийнято до розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та скасування наказів; розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 працює у Квартирно-експлуатаційному відділі міста Одеса Міністерства оборони України (далі КЕВ) на посаді інженера виробничого відділення з 01 лютого 2016 року згідно з наказом начальника КЕВ від 29 січня 2016 року № 40 (а.с.14).

Наказом начальника КЕВ від 01 лютого 2016 року № 43 позивачу і іншим працівникам виробничого відділення були затверджені посадови інструкції ( а.с.15-18).

Наказом начальника КЕВ від 09 грудня 2016 року № 344 вищезазначений наказ № 43 втратив чинність та позивачу була затверджена начальником КЕВ 27.12.2016 нова посадова інструкція «інженера виробничого відділення (за напрямом землекористування)». З новою посадовою інструкцією позивач ОСОБА_1 був ознайомлений 10.01.2017 року (а.с.19-21).

Наказами начальника КЕВ від 07 лютого 2017 року № 62 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», від 13 лютого 2017 року № 67 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та від 27 березня 2017 року № 109 «Про результати проведення службового розслідування по факту ненадання відповіді» позивача ОСОБА_1 як працівника притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення доган (а.с.22-27).

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному громадянину право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Статтею 58 цього ж Основного Закону України унормовано, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Статті 15, 16 ЦК України надають право кожної особі на захист її порушених прав і інтересів шляхом визнання незаконними рішення, дій органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб. Частиною першою статті 21 цього ж ЦК визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси громадянина.
Статями 147, 147-1, 148, 149 КЗпП України визначений в цілому порядок застосування дисциплінарних стягнень, згідно з яким: стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу даного працівника, і застосовується безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення та не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку; до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган (далі власник) повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення з метою подальшого обрання для нього виду стягнення, яке оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку. Статтями 150, 232, 233, 234 цього ж Закону (КЗпП) встановлений порядок розгляду трудового спору між працівником і власником, в тому числі, можливість працівника для звернення з заявою до суду щодо оскарження дисциплінарного стягнення при порушенні свого права.

Стяттями 29, 31 КЗпП України передбачено, що до початку роботи за укладеним трудовим договором власник зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці; вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором, забороняється.

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.97 року№ 475/97-ВР; далі Конвенція), кожен, чиї права порушені, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Статтею 2 КАС України визначено завдання судочинства: справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів з метою ефективного захисту прав та інтересів фізичних осіб від порушень з боку. При цьому, у справах про оскарження рішень, дій суб`єктів владних повноважень, суд перевіряє їх відповідність вимогам Конституції та іншім законам України; чи прийняти (здійснені) вони обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), неупереджено, добросовісно, розсудливо, з дотриманням цілей, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Суд погоджується з доводом позивача про те, що згідно з вимогами статті 21 КАС України можливо в одній позовній заяві розглянути кілька позовних вимог, якщо вони пов`язані між собою і належать до розгляду в порядку одного судочинства. В зазначеному позові розглядаються три оскаржуваних дисциплінарних стягнень, кожне з яких оголошено суб`єктом владних повноважень в трьох окремих наказах, пов`язані між собою, належать до розгляду в порядку одного судочинства і позовні вимоги ставляться позивачем до кожного окремого оскаржуваного наказу про накладення дисциплінарного стягнення. Але, в зв`язку з тім, що в підставах позову до кожного оскаржуваного наказу начальника КЕВ є деякі відмінності, то суд прийняв рішення розглядати кожен оскаржуваний наказ начальника КЕВ окремо.

Судом встановлено, що наказом начальника КЕВ від 07 лютого 2017 року № 62 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» (далі наказ № 62) позивач ОСОБА_1 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення йому догани, про що йому повідомлено під розписку 13.02.2017 року.

В якості додатку до цього наказу № 62 або в самому тексті цього наказу відсутнє посилання начальника КЕВ на наявність письмового пояснення порушника ОСОБА_1 щодо причин порушення ним трудової дисципліни (посадової інструкції) при веденні обліку земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_1 в м. Одесі.

Статтею 149 КЗпП України встановлений порядок застосування дисциплінарного стягнення, згідно з яким власник повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення з метою правильного обрання виду стягнення, на яке впливає ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Верховний Суд України, розглядаючи в касаційному порядку справи про перегляд оскаржуваних судових рішень, предметом і підставою позову яких є скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень в зв`язку з накладенням на порушника трудової дисципліни дисциплінарного стягнення без відібрання у нього письмового пояснення, вказав свою правову позицію з цього питання: «Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення» (наприклад, Постанова ВСУ від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-2801цс15).
Судом встановлено, що однією з підстав для накладення дисциплінарного стягнення на позивача наказом № 62 виявлено факти захоплення частини території військового містечка № НОМЕР_1 та самовільного на ній будівництва, а також факти неналежного обліку військових містечок на території Одеської області.

Згідно з вимогами статті 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення повинне застосовуватися власником безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення (не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці), та не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Суд погоджується с доводами позивача про те, що строк для застосування дисциплінарного стягнення к працівнику КЕВ за обставин, зазначених у наказі № 62, вийшов. Відповідач не надав до суду докази, які б вказували на факт прийняття працівником ОСОБА_1 на оперативний облік земельну ділянку військового містечка № НОМЕР_1 та первісну дату виявлених фактів про захоплення частини території зазначеного військового містечка в період виконання посадових обов`язків ОСОБА_1 . Проте позивач, на підтвердження своїх аргументів щодо цей обставини, надав до суду лист відповідача начальника КЕВ м. Одеси від 30.11.2016 року за вих. № 3159 на адресу начальника Південного територіального управління військової служби правопорядку та від 27.01.2017 року за вих. № 262 на адресу начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління, в яких відповідач доводить до відома керівників вищих органів про те, що земельна ділянка військового містечка № НОМЕР_1 не передавалася на облік від КЕВ м. Херсону до КЕВ м. Одеси, вона закріплена та находіться в оперативному управлінні командира військової частини НОМЕР_2 , якій відповідає за використання земельної ділянки та фондів згідно з вимогами законодавства. Також з цих листів суд встановив первісну дату факту захоплення зазначеної земельної ділянки та фондів вказаного військового містечка № 237 - 2013 рік, яка значно перевищує строки, встановлені статтею 148 КЗпП України для правомірного застосовування дисциплінарного стягнення к працівнику ОСОБА_1 .

Суд критично відноситься до підстави для застосування відповідачем дисциплінарного стягнення к працівнику ОСОБА_1 за факти неналежного обліку військових містечок на території Одеської області, оскільки відповідачем до суду не надано доказів які б мали взаємозв`язок з виконанням працівником ОСОБА_1 зі 01 лютого 2016 року посадової інструкції інженера виробничого відділення КЕВ.

Судом встановлено, що однією з підстав для накладення наказом № 62 дисциплінарного стягнення на позивача ОСОБА_1 є неналежне виконання ним службових обов`язків, визначених п. 4.17. посадової інструкції інженера виробничого відділення, яка затверджена наказом начальника КЕВ від 01.02.2016 року № 43, яким передбачено, що позивач повинен аналізувати ефективність використання земельних ділянок землекористувачами та своєчасно вживати заходів щодо попередження порушень норм земельного законодавства України з їх боку у зоні відповідальності КЕВ м. Одеси згідно графіку начальника гарнізону та за вказівкою начальника відділу. Тобто, дії працівника ОСОБА_1 щодо виконання цього службового обов`язку повинні бути ув`язані з графіком начальника гарнізону та вказівкою начальника КЕВ на початок цих дій. Але відповідач не надав до суду доказів порушення працівником ОСОБА_1 графіку начальника гарнізону та вказівок начальника КЕВ щодо ефективності використання земельної ділянки вказаного військового містечка № НОМЕР_1 .

Крім того, суд зазначає, що для перевірки цільового використання земель оборони начальником КЕВ підписаний спеціальний наказ від 04.01.2016 року за № 1 «Про організацію службової діяльності квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси у 2016 навчальному році», який передбачає колегіальне, комісійне проведення аналізу ефективності використання земельних ділянок (в тому числі, військового містечка № НОМЕР_1 ) під головуванням заступника начальника КЕВ головного інженера, а ОСОБА_1 є тільки членом цей комісії (а.с. 183-185).

Судом встановлена наступна підстава для накладення дисциплінарного стягнення на позивача ОСОБА_1 наказом № 62 - за порушення п. 4.1 Положення про квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси, затвердженого начальником Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління 01.11.2014 в частині неналежного ведення обліку казармено-житлового фонду, комунальних споруд, земельних ділянок, закріплених за МО України. Суд критично відноситься до цей підстави для застосування дисциплінарного стягнення, оскільки відповідачем не надано до суду докази про ознайомлення працівника ОСОБА_1 з вказаним п. 4.1 Положення про квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси як документом для виконання інженером виробничого відділення ОСОБА_1 своїх трудових обов`язків. Зазначений п. 4.1 Положення відноситься для завдання всього підрозділу КЕВ «Виробничо-технічне відділення». Суд вважає, що відповідач не довів вину працівника ОСОБА_1 про порушення ним п. 4.1 Положення про квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси, обов`язок доведення якої покладається на роботодавця.

Суд критично відноситься до наступної підстави для застосування відповідачем дисциплінарного стягнення к працівнику ОСОБА_1 в наказі № 62 - за порушення п. 2.2 Інструкції з обліку земельних ділянок в органах квартирно-експлуатаційної служби Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 22.12.2011 № 795, в частині неналежного ведення обліку земельних ділянок, неналежного ведення та складання облікових документів. Суд вважає, що підставою для застосування роботодавцем дисциплінарного стягнення к працівнику не може бути посилання на нормативний акт, що не доведений до працівника як документ для виконання. Відповідно до ст.8 Конституції, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» звертається увага судів на те, що згідно з ч.2 ст. 57 Конституції є не чинними, а отже, не можуть застосовуватись ті закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, які не доведені до відома населення у встановленому законом порядку. Це означає, що судове рішення не може ґрунтуватись на не оприлюднених нормативно-правових актах такого змісту. Наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 року № 34/5 у редакції наказу від 15.05.2013 № 883/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.05.2013 року за №742/23274) затверджений Порядок подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації.

Згідно з Положенням про Міністерство оборони України (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 671), Міністерство оборони України (Міноборони) є центральним органом виконавчої влади, у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства. Згідно з вимогами статті 4 ЦК України, Міноборони може видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом. Отже, в зв`язку з тим, що відповідач не надав суду докази щодо державної реєстрації наказу Міністерства оборони України від 22.12.2011 № 795, яким визначаються права і обов`язки працівників Збройних Сил України, в тому числі, позивача ОСОБА_1 , а також доведеність цього наказу до їх відома у встановленому законом порядку, суд, керуючись положенням ст. 57 Конституції України, вважає зазначену підставу для застосування відповідачем дисциплінарного стягнення к працівнику ОСОБА_1 в наказі № 62 у вигляді порушення ним вимог наказу Міністерства оборони України від 22.12.2011 року № 795, - незаконною.

Судом встановлено, що наказ № 62, який підписаний начальником КЕВ 07.02.2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ОСОБА_1 , був повідомлений йому під розписку 13.02.2017 року, тобто, через 7 днів з дня його видання. Але позивач надав до суду Колективний договір Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси на 2015-2020 роки, згідно з п. 7.9 якого стягнення повинне повідомлятися працівникові під розписку в триденний термін. Пропуск цього терміну означає порушення встановленого порядку застосування дисциплінарного стягнення, що є підставою для скасування наказу № 62. Пояснення щодо поважності причин порушення встановленого строку для повідомлення працівника ОСОБА_1 відносно притягнення його до дисциплінарної відповідальності наказом № 62, відповідач начальник КЕВ не надав до суду.

Враховуючи встановлені судом обставини порушення відповідачем встановленого законодавством України порядку застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 шляхом оголошення йому догани наказом начальника КЕВ від 07.02.2017 року № 62, беручи до уваги відмову відповідача надати до суду належні докази, які б підтвердили законність дій відповідача під час видачі їм зазначеного наказу, суд вважає, що наказ № 62 начальника КЕВ підлягає скасуванню.

Судом встановлено, що наказом начальника КЕВ від 13 лютого 2017 року № 67 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» (далі наказ № 67) позивач ОСОБА_1 також був притягнутий до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення йому догани, про що йому повідомлено під розписку 14.02.2017року.

В якості додатку до цього наказу № 67 або в самому тексті цього наказу також відсутнє, як і в попередньому розглянутому наказі № 62, посилання начальника КЕВ на наявність письмового пояснення порушника ОСОБА_1 щодо причин порушення ним трудової дисципліни (посадової інструкції) при веденні обліку земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_3 в м. Одесі.

Судом встановлено, що однією з підстав для накладення дисциплінарного стягнення на позивача наказом № 67 виявлено факти порушень умов договорів про пайову участь в будівництві житла для військовослужбовців та членів їх сімей (отримання приватними підприємствами під забудову території військового містечка № НОМЕР_3 більших земельних ділянок, ніж визначались умовами договорів, як наслідок, оформлення права комунальної власності міста Одеси на земельні ділянки з перевищенням площ, передбачених умовами договорів (дозволів). Однак, до суду не надані відповідачем доказі, які б підтверджували законність застосування відповідачем дисциплінарного стягнення к працівнику ОСОБА_1 за вищевказані факти. Тому суд, ґрунтуючись на документах, які є в матеріалах справи, керуючись вимогами статей 31, 148, 149 КЗпП України щодо заборони вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором, щодо строків і порядку застосування дисциплінарного стягнення, приходить до висновку про те, що зазначена підстава для накладення дисциплінарного стягнення на позивача наказом № 67, є протиправною з наступних обставин: листом від 24.03.2008 року за вих. № 517 начальник КЕВ м. Одеси доповідає Військовому прокурору Південного регіону України про факти порушення ще з 2004 року встановленого законодавством порядку використання земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_3 та про проведені перевірки використання території та фондів військового містечка № 5; порушення земельного законодавства Одеською міською радою та іншими юридичними особами з питань використання земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_3 , неодноразово було предметом розгляду господарськими судами всіх інстанцій, починаючи ще з 2012 року, при цьому позивач не був учасником справи в зазначених судах; листом від 21.12.2016 за вих. № 3434 на адресу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 ) доповідає відповідач у даної справі - начальник КЕВ про те, що в КЕВ відсутні за будь-який рік акти гарнізонної комісії щодо технічної інвентаризації земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_3 , за використання якої відповідає вищевказаний начальник управління він же командир військової частини НОМЕР_4 . А у КЕВ, за станом на 13.02.2017 (дата видачі наказу № 67), немає в оперативному управлінні навіть частини земельної ділянки військового містечка № 5.

Суд погоджується с доводами позивача про те, що посадовою інструкцією (затверджена наказом начальника КЕВ від 01 лютого 2016 року № 43) на нього не покладається трудової обов`язок щодо контролю за виконанням умов договорів про пайову участь в будівництві житла для військовослужбовців та членів їх сімей на території вказаного військового містечка № 5.

Судом встановлена наступна підстава для накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 наказом № 67 - за порушення п. 4.1 Положення про квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси, затвердженого начальником Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління 01 листопада 2014 року. Ця підстава також є протиправною враховуючи вимоги статті 31 КЗпП України, так як виконання пункту 4.1 вказаного Положення не обумовлено трудовим договором з позивачем.

Судом встановлено, що однією з підстав для накладення наказом № 67 дисциплінарного стягнення на позивача ОСОБА_1 є порушення ним пунктів 4.16, 4.17, 4.18 посадової інструкції інженера виробничого відділення, затвердженої наказом начальника КЕВ від 01 лютого 2016 № 43, однак відповідачем не надано до суду доказів порушення ОСОБА_1 пункту 4.17 посадової інструкції, а також відповідачем не доведена вина позивача щодо вказаного порушення за період дії вищевказаної посадової інструкції - з 03.02.2016 по 09.12.2016 р.р.. Відповідач не надав до суду доказів порушення працівником ОСОБА_1 графіку начальника гарнізону та наказу начальника відділу щодо контролю ведення обліку земельних ділянок військовими частинами, а також щодо порушення ведення земельно-кадастрової документації. Тому, суд вважає, що вищезазначена підстава для накладення наказом № 67 дисциплінарного стягнення на позивача ОСОБА_1 є протиправною.

Наступна підстава для застосування відповідачем дисциплінарного стягнення к працівнику ОСОБА_1 в наказі № 67 - за порушення пунктів 2.2, 6.10 Інструкції з обліку земельних ділянок в органах квартирно-експлуатаційної служби Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 22 грудня 2017 № 795, - вже також була предметом розгляду судом за аналогічною підставою для накладення дисциплінарного стягнення на позивача ОСОБА_1 наказом № 62. Суд вважає, що в зв`язку з тим, що відповідач не надав до суду докази державної реєстрації наказу Міністерства оборони України від 22.12.2011 року № 795, яким визначаються права і обов`язки працівників Збройних Сил України, в тому числі, позивача ОСОБА_1 , а також доведеність цього наказу до їх відома у встановленому законом порядку, то, згідно з вимогами ст. 57 Конституції України, зазначена підстава для застосування відповідачем дисциплінарного стягнення к працівнику ОСОБА_1 є протиправною.

Враховуючи встановлені судом обставини порушення відповідачем встановленого законодавством України порядку для застосування дисциплінарного стягнення на працівника ОСОБА_1 наказом начальника КЕВ від 13.02.2017 року № 67, беручи до уваги не надання відповідачем до суду належних та допустимих доказів, які б підтвердили законність дій відповідача під час видачі їм зазначеного наказу, суд вважає, що при складанні зазначеного наказу № 67 начальник КЕВ діяв протиправно і цей наказ підлягає скасуванню.

Судом встановлено, що наказом начальника КЕВ від 27 березня 2017 року № 109 «Про результати проведення службового розслідування по факту ненадання відповіді» (далі наказ № 109) позивач ОСОБА_1 також був притягнутий до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення йому догани, про що йому повідомлено під розписку 21.04.2017 року.

Судом встановлена одна з підстав для накладення дисциплінарного стягнення на позивача ОСОБА_1 наказом № 109 - за несвоєчасне надання відповіді на запит Південного територіального управління внутрішнього аудиту (далі Південне ТУВА). Досліджуючи документи, які є в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та докази на їх підтвердження, які мають значення для вирішення справи на засадах верховенства права: згідно з вимогами пунктів 91, 101 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади (затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. N 1242, яка діяла на час видачі оскаржуваного наказу № 109) та з урахуванням вітчизняній традиції організації діловодства, в констатуючій частині вищезазначеного Наказу № 109 з кадрових питань повинні бути зазначені: підстава щодо видання наказу (заява працівника, контракт, доповідна записка, тощо); обґрунтування наказу з зазначенням конкретних норми матеріального права, які були порушені працівником при виконанні ним своєї посадової інструкції; мета видання наказу.

З метою забезпечення своєчасного та належного виконання цього наказу № 109, вимогами пунктів 187, 188, 189, 192 вищевказаної Типової інструкції встановлений порядок контролю за його виконанням і строк виконання, а саме: Організацію контролю за виконанням завдань повинен здійснювати заступник керівника установи відповідно до розподілу функціональних обов`язків. Безпосередній контроль за виконанням документів у структурних підрозділах здійснює особа, відповідальна за діловодство. Документи, в яких не зазначено строк виконання, повинні бути виконані не пізніше ніж за 30 календарних днів з моменту реєстрації документа в установі, до якої надійшов документ.

На виконання пункту 3 зазначеної Типової інструкції, наказом начальника Генерального штабу Збройних Силах України від 16.09.2013 року № 200 затверджена Інструкції з діловодства в Збройних Силах України; діяла на час видачі оскаржуваного наказу № 109 і є внутрішнім нормативним документом для виконання позивачем і відповідачем згідно їх підпорядкованості при виконанні посадових інструкцій.

Пунктами 2.9.7, 2.10.1, 3.10, 3.11 вказаної Інструкції для Збройних Сил України також встановлений аналогічний вищевказаної Типової інструкції порядок отримання КЕВ документів, контролю за виконанням запиту юридичної особи, строк його виконання та порядок видання наказу начальником КЕВ.

Зазначений наказ начальника КЕВ № 109 з адміністративно-господарської діяльності не відповідає вищевказаним вимогам нормативних документів. Суд не встановив з тексту наказу № 109, які конкретно норми права були порушені позивачем ОСОБА_1 станом на 24.03.2017 року при підготовки ним як співвиконавцем відповіді на запит Південного ТУВА від 22.02.2017 року № 324/3/1/240, який був зареєстрований в КЕВ 23.02.2017 як вхідний документ за № 843 та переданий головним виконавцем КЕВ (головний інженер) на виконання працівнику ОСОБА_1 тільки 02.03.2017 року.

Відповідачем не надано до суду заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, із посиланням на відповідні докази та норми права, які б підтвердили правомірність підстави для накладення дисциплінарного стягнення на позивача ОСОБА_1 наказом № 109 за порушення ним строку виконання запиту юридичної особи.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач виконав завдання щодо підготовки відповіді на запит Південного ТУВА за 26 календарних днів (з них: 14 днів він був в відпустці; 5 днів припали на вихідні і святкові дні), тобто, завдання виконане у встановлений нормативним документом термін (за 7 днів).

Суд погоджується з доводом позивача про те, що термін тривалого знаходження зазначеного запиту Південного ТУВА в КЕВ з 23.02.2017 року (день реєстрації документа в КЕВ) і до дня передачі документа на виконання ОСОБА_1 (02.03.2017), всього - 8 днів, які входять до загального, календарного терміну для його виконання згідно з пунктом 3.11.6 вищевказаної Інструкції з діловодства в Збройних Силах України, не може ставитися в провину працівникові ОСОБА_1 .

Пояснення причини неприйняття заходів керівництвом КЕВ протягом 8 днів для організації початку виконання запиту Південного ТУВА та протягом 14 днів, коли позивач був у відпустці, а також які заходи були прийняті з контролю за виконанням документа, - відповідач начальник КЕВ не надав до суду.

Щодо другої підстави для накладення дисциплінарного стягнення на позивача ОСОБА_1 наказом № 109 - за неналежне виконання посадової інструкції пункту 4.2 та порушення вимог керівних документів, судом встановлено, що пункт 4.2 в посадовій інструкції інженера виробничого відділення ОСОБА_1 , яка є в матеріалах справи, відсутній, крім того вказаний пункт не відповідає вимогам нормативних документів.

Судом також встановлено, що наказ № 109 , який підписаний начальником КЕВ 27.03.2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ОСОБА_1 , був повідомлений порушнику під розписку 21.04.2017, тобто, через 26 днів з дня його видання. Але згідно з п. 7.9 Колективного договору Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси на 2015-2020 роки, стягнення повинне повідомлятися працівникові під розписку в триденний термін. Пропуск цього терміну означає порушення встановленого порядку застосування дисциплінарного стягнення, що є також додатковою підставою для скасування наказу № 109. Пояснення щодо поважності причин порушення встановленого строку для повідомлення працівника ОСОБА_1 відносно притягнення його до дисциплінарної відповідальності наказом № 109, відповідачем не надано до суду.

Враховуючи встановлені судом обставини порушення відповідачем встановленого законодавством України порядку застосування дисциплінарного стягнення до працівника ОСОБА_1 шляхом оголошення йому догани наказом начальника КЕВ від 27.03.2017 № 109, беручи до уваги відмову відповідача надати до суду належні докази, які б підтвердили законність дій відповідача під час видачі їм зазначеного наказу, суд вважає, що при складанні зазначеного наказу № 109 начальник КЕВ діяв протиправно і цей наказ також підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

При таких обставинах та враховуючи, що накази начальника КЕВ № 62, № 67 та № 109 суперечать актам цивільного законодавства , суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.241-246,250,251 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та скасування наказів задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати накази начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси Міністерства оборони України від 07.02.2017 року №62, ві 13.02.2017 року №67 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та від 27.03.2017 року №109 «Про результати проведення службового розслідування по факту ненадання відповіді» з дати їх складання.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Дата складання повного тексту судового рішення 08.07.2019 року.

Суддя Огренич І. В.