Справа № 9901/919/18
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 липня 2019 року

Київ

справа №9901/919/18

адміністративне провадження №П/9901/919/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Єзерова А.А., Саприкіної І.В., Стародуба О.П., Стеценка С.Г.

за участю:

секретаря судового засідання - Корецького І.О.

представників позивача - Кравця Р.Ю., ОСОБА_4

представника відповідача - Білопольської Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кравця Ростислава Юрійовича про відвід суддів Тацій Л.В., Єзерова А.А., Саприкіної І.В., Стародуба О.П., Стеценка С.Г. у справі № 9901/919/18 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними дій, бездіяльності, рішень та їх скасування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26 листопада 2018 року звернулася до Верховного Суду з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, прийнятої судом, просила:

Визнати протиправними дії ВККС, вчинені в рамках кваліфікаційного оцінювання судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1, що полягали у:

- неналежному оформленні суддівського досьє, дискримінації під час співбесіди як матері, яка перебувала на лікарняному у зв`язку із вагітністю та пологами та у відпустці по догляду за дитиною, перешкоджанні праву судді на надання відповідей та пояснень з приводу запитань членів комісії в ході проведення співбесіди, наданні оцінки судовому рішенню у справі № 804/1363/14, а також з`ясовуванні мотивів, якими керувався суддя при ухваленні судового рішення в нарадчій кімнаті, протиправному дослідженні матеріалів, які не містилися у суддівському досьє, упередженому ставленні та необ`єктивності, необґрунтованому заниженні балів, включенні до резолютивної частини рішення ВККС від 19 вересня 2018 року № 1627/ко-18 рекомендації Вищій раді правосуддя розглянути питання про звільнення з посади судді.

- Визнати протиправною бездіяльність ВККС, допущену в рамках кваліфікаційного оцінювання судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1, що полягає у:

незаявленні самовідводу членом колегії ОСОБА_3 перед початком співбесіди із суддею ОСОБА_1, незазначенні у Рішенні ВККС мотивів його ухвалення.

-Визнати протиправним та скасувати Рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 19 вересня 2018 року за № 1627/ко-18.

- Визнати протиправним та скасувати Рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 01 березня 2019 року за № 4/ко-19.

23 травня 2019 року Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду № 449/0/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл з підстави обрання до Великої Палати Верховного Суду судді Гриціва М. І., що унеможливлює його участь у розгляді позовних заяв.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 24 травня 2019 року визначено склад суду: Тацій Л.В. (головуючий суддя), Судді: Єзеров А.А., Саприкіна І.В., Стародуб О.П., Стеценко С.Г.

Ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2019 року прийнято справу до провадження та розпочато її розгляд спочатку за правилами спрощеного позовного провадження.

Призначено справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 08 липня 2019 року.

Від позивача 05.07.2019 до Суду надійшли заяви за підписом представника ОСОБА_1 - адвоката Кравця Ростислава Юрійовича про відвід суддів - Тацій Л.В., Єзерова А.А., Саприкіної І.В., Стародуба О.П., Стеценка С.Г.

Відводи заявлені з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заяви про відвід суддів вмотивовані тим, що у процесі призначення суддів Верховного Суду в межах внутрішньої системи порушено принцип верховенства права, оскільки під час здійснення повноважень членом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України Лукашем Т.В. та прийняттям ним відповідних рішень, останній не зупинив адвокатську діяльність, що ставить під сумнів правомірність призначення суддів за його участю. Представник позивача зазначає про відсутність у національному законодавстві норм, що визначають поняття "неупередженості", тому посилається на практику Європейського суду з прав людини, в якій розкрито поняття "неупередженості" та "суду, встановленого законом". а також на положення пункту 3 частини десятої статті 94 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Вказує, що члени Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, які є адвокатами на час виконання повноважень членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, повинні зупиняти адвокатську діяльність та участь в органах адвокатського самоврядування. Проте, ОСОБА_2 під час виконання своїх повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, зокрема на момент вирішення питання про призначення кваліфікаційного оцінювання, проведення кваліфікаційного оцінювання та надання рекомендацій на призначення на посади суддів Верховного Суду, на думку заявника, адвокатську діяльність не зупиняв.

Крім того, заявник, посилаючись на положення ч. 1 ст. 94 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", зазначив про те, що однією з вимог, які ставляться до членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, є наявність у них стажу професійної діяльності у сфері права, що повинен бути не менше п`ятнадцяти років.

Проте, члена ВККС України ОСОБА_3 , як стало відомо заявнику наприкінці червня 2019 року із засобів масової інформації, достроково звільнено з посади у зв`язку з непідтвердженням стажу адвокатської діяльності.

У зв`язку з зазначеним представник позивача вважає, що судді Верховного Суду не можуть відповідати принципам неупередженості, зокрема за об`єктивним критерієм та принципам справедливості, оскільки призначення суддів відбулось за участі членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, призначення яких не відповідало вимогам Закону.

Вирішуючи заяви про відвід суддям Тацій Л.В., Єзерова А.А., Саприкіної І.В., Стародуба О.П., Стеценка С.Г., Суд виходить з того, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини третьої статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно частини четвертої статті 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Розглянувши заяви представника позивача про відвід суддям Тацій Л.В., Єзерову А.А., Саприкіній І.В., Стародубу О.П., Стеценку С.Г., яких автоматизована система визначила для розгляду цієї справи, зважаючи на зазначені в заяві мотиви, Суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених відводів.

Представник позивача, зокрема, зазначає, що наявність упередженості, вказаної у заяві про відвід суддів, встановлена ним за об`єктивним критерієм, який висновується на порушенні правил формування складу Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Однак, суддів Верховного Суду обрано за конкурсом та за процедурою, яка передбачена Законом України "Про судоустрій та статус суддів", та призначено на посади згідно законодавства України.

При наданні оцінки об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, належить виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.

При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) перевірці підлягає наявність очевидних фактів, що можуть поставити під сумнів безсторонність судді, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою але не вирішальною.

Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Наведені представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Кравцем Р.Ю. у заяві доводи мають суб`єктивний характер, що ґрунтується на припущеннях, а обставини, якими представник позивача обґрунтовує заяви про відвід суддів, не викликають обґрунтованих сумнівів у неупередженості або необ`єктивності суддів при розгляді справи.

Інші підстави, передбачені статтями 36, 37 КАС України, які б унеможливлювали участь у розгляді справи суддів і викликали необхідність їх відводу, заявником не наведені та судом не встановлені.

Відповідно до частини четвертої статті 40 КАС України для вирішення питання про відвід провадження у цій справі слід зупинити.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 248 Кодексу адміністративного судочинства, Суд,-

У Х В А Л И В:

Заяви про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Тацій Л.В., Єзерова А.А., Саприкіної І.В., Стародуба О.П., Стеценка С.Г. -визнати необґрунтованими.

Зупинити провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними дій, бездіяльності, рішень та їх скасування.

Заяви про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Тацій Л.В., Єзерова А.А., Саприкіної І.В., Стародуба О.П., Стеценка С.Г. передати для визначення суддів у порядку, встановленому частиною першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, для їх вирішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в частині зупинення провадження до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту.

Головуючий - суддя Л.В. Тацій

Судді: А.А. Єзеров

І.В. Саприкіна

О.П. Стародуб

С.Г. Стеценко

Повний текст ухвали складено 09 липня 2019 року.