Справа № 420/323/19
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року справа №420/323/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Компанієць І.Д., Ястребової Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новопськовського районного суду Луганської області від 06 травня 2019 р. у справі № 420/323/19 (головуючий І інстанції Чалий А.В.) за позовом ОСОБА_1 до Дільничного офіцеру підрозділу сектору превенції Новопсковського відділу Головного управління Національної поліції в Луганській області Бурдіна Олександра Павловича про визнання незаконними дії та бездіяльності відповідача, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Новопськовського районного суду Луганської області з позовною заявою до Дільничного офіцеру підрозділу сектору превенції Новопсковського відділу Головного управління Національної поліції в Луганській області Бурдіна Олександра Павловича (далі відповідач), в якому просив: поновити строк звернення до суду з позовною заявою; визнати незаконними дії та бездіяльність відповідача у справі про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнення його до адміністративної відповідальності за постановою відповідача АПО18 F 162121 від 12 лютого 2019 року; скасувати постанову відповідача АПО 18 F 162121 від 12 лютого 2019 року про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення, притягнення його до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн.

Ухвалою Новопськовського районного суду Луганської області від 01 березня 2019 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків адміністративного позову протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали суду та роз`яснено, що в іншому випадку позов буде повернутий позивачу.

Ухвалою Новопськовського районного суду Луганської області від 06 травня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу.

Позивач, не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач в позовній заяві просив поновити строк звернення до суду з позовною заявою. В обґрунтування поважності пропуску зазначено, що в останній день закінчення строку звернення до суду з позовом - 22.02.2019 позивача телефонограмою у відповідності до ч.1 ст. 136 КПК України було викликано СБУ в Луганській області для здійснення слідчих дій в кримінальному провадженні. 23 та 24 лютого 2019 року припало на вихідні дні, у зв`язку з чим позов подано 25.02.2019. Апелянт наголошує, що ним в позовній заяві було зазначено, що у разі сумнівів суду з обставин поважності пропуску строку звернення до суду просив суд на підтвердження факту виклику позивача СБУ та проведення слідчих дій 22.02.2019 витребувати відповідну довідку СБУ в Луганській області. Суд залишив поза увагою зазначене клопотання та не надав належної юридичної оцінки зазначеним обставинам.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

25 вересня 2019 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій поміж іншого просив поновити строк звернення до суду з позовною заявою. Клопотання було обґрунтовано тим, що копія оскаржуваної постанови отримана позивачем 12.02.2019. В останній день закінчення строку звернення до суду з позовом - 22.02.2019 позивача телефонограмою у відповідності до ч.1 ст. 136 КПК України було викликано СБУ в Луганській області для здійснення слідчих дій в кримінальному провадженні. 23 та 24 лютого 2019 року припало на вихідні дні, у зв`язку з чим позов подано 25.02.2019.

Також, в позовній заяві позивачем було зазначено, що у разі сумнівів суду з обставин поважності пропуску строку звернення до суду, позивач просить суд на підтвердження факту виклику позивача до СБУ та проведення слідчих дій 22.02.2019 витребувати відповідну довідку СБУ в Луганській області.

Ухвалою Новопськовського районного суду Луганської області від 01 березня 2019 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків адміністративного позову протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали суду та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде повернутий позивачу (а.с.8).

В ухвалі суд дійшов висновку, що відповідно до вимог ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В позовній заяві позивачем зазначено, що з об`єктивних причин він пропустив строк звернення. Підставою пропуску послугував виклик Службою безпеки України в Луганській області по телефону для здійснення слідчих дій в кримінальному провадженні. Однак, в порушення вимог ст. 160 КАС України, позивач не надав відомостей на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку для звернення зі скаргою.

Відповідно до поштового повідомлення та конверту, копія ухвали була направлена судом першої інстанції на адресу зазначену позивачем 15.03.2019. Конверт було повернуто до суду у зв`язку з іншими причинами, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення (а.с.10-11).

Відповідно до поштового повідомлення, судом повторно 02.05.2019 було направлено на адресу позивача копію ухвали, яка отримана позивачем 07.05.2019 (а.с.15).

Ухвалою Новопськовського районного суду Луганської області від 06 травня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу, у зв`язку з не усуненням недоліків (а.с.13).

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що копія ухвали від 01 березня 2019 року, яку суд направив на адресу позивача, повернулась до суду без вручення її адресату з відміткою поштової установи «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». 24 квітня 2019 року Новопсковський районний суд Луганської області повторно направив на адресу позивача копію ухвали суду від 01 березня 2019 року. Станом на 06 травня 2019 року жодних документів по даній справі на адресу суду не надходило. Позивач не цікавиться ходом розгляду його позовної заяви, недоліки не усуває. Недоліки заяви перешкоджають суду відкрити провадження у справі та розглядати її по суті.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно п. 1 ч. 4, ч. 5 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до ч.1 та 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За вимогами ч. 6 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

З аналізу наведених норм вбачається, що підстави для залишення позовної заяви без руху встановлені саме статтею 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, перелік яких є вичерпним. Також, ухвала про залишення апеляційної скарги без руху має містити не лише виявлені недоліки, але й спосіб їх усунення. Невиконання належним чином вмотивованої ухвали у спосіб визначений судом тягне за собою наслідок у вигляді повернення такої скарги. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви та направляє її не пізніше наступного дня після її постановлення.

Матеріали справи свідчать, що позивач звернувся з позовною заявою 25 вересня 2019 року, яка ухвалою залишена без руху 01 березня 2019 року та копія цієї ухвали направлена 07.03.2019, тобто, з порушенням процесуальних строків, визначених ч. 6 статті 169 КАС України.

Відповідно до поштового повідомлення та конверту, копія ухвали була направлена судом першої інстанції на адресу зазначену позивачем 15.03.2019. Конверт надійшов у точку видачі 19.03.2019. 24.04.2019 направлено конверт за зворотною адресою. 25.04.2019 відділом поштового зв`язку конверт повернуто суду у зв`язку з іншими причинами, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення (а.с.10-11).

Відповідно пункту 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Суд зазначає, що законодавець не покладає на суд обов`язку повторно постановити ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху в разі повернення листа з такою ухвалою у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Водночас строк зберігання поштового відправлення в один місяць дає можливість особі, яка подала позов, вжити заходів для отримання відправлення та ознайомлення з такою ухвалою протягом цього строку.

При цьому, вказані процесуальні правові приписи не позбавляють суд права в разі повернення листа з ухвалою про залишення позову без руху у зв`язку із закінченням терміну його зберігання постановити ухвалу, якою продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги, надіславши одночасно попередню ухвалу, якщо суд з матеріалів справи встановить, що особа, яка її подала, через свій похилий вік, фізичні вади, проживання в сільській або гірській місцевостях тощо, має труднощі в отриманні поштової кореспонденції.

В той же час, до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Матеріали справи свідчать, що судом ухвала від 01.03.2019 була направлена на адресу проживання позивача самостійно вказану останнім у позові, яка не була вручена з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення.

02.05.2019 судом першої інстанції повторно було направлено на адресу позивача копію ухвали від 01.03.2019, яка отримана позивачем 07.05.2019. Отже, останній день усунення недоліків є 17.05.2019.

Позовна заява повернута позивачу ухвалою Новопськовського районного суду Луганської області від 06.05.2019.

Тобто, судом порушено процесуальні строки, зокрема, позовна заява повернута особі, яка її подала, до спливу 10 денного строку визначеного ухвалою від 01.03.2019.

Крім того, підставою для залишення без руху позову було відсутність відомостей на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку для звернення зі скаргою, а саме стосовно виклику позивача до СБУ в Луганській області.

Разом з цим, як зазначалось, позивач у позовній заяві просив, у разі сумнівів суду з обставин поважності пропуску строку звернення до суду, витребувати суд довідку СБУ в Луганській області на підтвердження факту виклику позивача СБУ та проведення слідчих дій 22.02.2019.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах 2 та 3 статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

З аналізу наведених норм вбачається, що позивач у разі неможливості самостійно надати докази має право подати суду клопотання про витребування доказів, за результатами розгляду якого суд постановляє ухвалу.

Відповідно до матеріалів справи, суд першої інстанції клопотання позивача про витребування доказів в підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду, не розглянув. Суд першої інстанції ухвалою від 01.03.2019 фактично без розгляду клопотання зобов`язав позивача самостійно надати такі докази, що не відповідає вимогам КАС України.

Згідно статті 8 Конституції України, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Таким чином, суд дійшов до висновку, що у суду першої інстанції не були наявні підстави для повернення позовної заяви позивачу відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а отже підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 311, 315, 317, 321, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новопськовського районного суду Луганської області від 06 травня 2019 р. у справі № 420/323/19 задовольнити.

Ухвалу Новопськовського районного суду Луганської області від 06 травня 2019 р. у справі № 420/323/19 - скасувати.

Справу направити до Новопськовського районного суду Луганської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 09 липня 2019 року

Суддя - доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді І.Д. Компанієць

Л.В. Ястребова