Справа № 295/3222/16-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/3222/16-а

04 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Охрімчук І.Г. Капустинського М.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року за новоявленими обставинами у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

29 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнатине протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі щодо відмови 18.02.2016 року, у перерахунку пенсії за вислугою років у розмірі 80% від суми заробітної плати, а також зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії виходячи з розміру 80% від місячної заробітної плати згідно довідки прокуратури Житомирської області від 15.02.2016 року № 18-99.

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 25.03.2016 року позовні вимоги задоволено.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції, що діяла станом на грудень 2007 року.

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 80% від місячної заробітної плати відповідно до довідки прокуратури Житомирської області від 15.02.2016 року № 18-99, починаючи з 01.02.2016 року.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року задоволено апеляційну скаргу Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від "25" березня 2016 р. скасовано, прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд, виходив з того, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-XII, які визначали право на перерахунок пенсій працівникам прокуратури, втратили чинність, у зв`язку з чим підстави для такого перерахунку з цього часу відсутні. На час звернення позивача із заявою про проведення перерахунку пенсії законодавством не було визначено порядок та умови проведення перерахунку раніше призначених пенсій за умови підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 28 вересня 2016 року відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду касаційної інстанції, ОСОБА_1 подав заяву про її перегляд Верховним Судом України, посилаючись на наявність підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановою Верховного Суду України від 28 жовтня 2018 року відмовлено у допуску до провадження справи за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 вересня 2016 року.

ІІ. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ ЗАЯВИ

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Сьомого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року у справі №295/3222/16-а за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви зазначено, що постановою Верховного Суду від 24 квітня 2019 року по справі №826/8546/18 залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2019 року у справі №826/8546/18 щодо визнання протиправною бездіяльності Кабінету Міністрів України в частині неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено ч. 20 ст. 86 Закону № 697-VII та зобов`язано Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та прийняти рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Також, вказано, що у п. 54 вказаної постанови Верховний Суд звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких законодавством покладено саме на останнього, що у свою чергу, призвело до неможливості пенсійними органами провести перерахунок пенсій працівникам прокуратури та численних звернень пенсіонерів до суду щодо оскарження таких дій територіальних управлінь Пенсійного фонду України.

На думку заявника, зазначена обставина є істотною нововиявленою обставиною у даній адміністративній справі. Просить переглянути постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року у справі №295/3222/16-а, за наслідком чого її скасувати, а рішення Богунського районного суду м.Житомира від 23 березня 2016 року залишити без змін.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Згідно зі ст.362 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

В силу приписів частини шостої статті 361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 364 КАС України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення.

ІV. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши обґрунтованість доводів заявника наявними доказами та змістом відповідних норм права, оцінивши долучені до справи документи за правилами ст. 90 КАС України, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації. Тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справі, ні суду, який її розглядав та вирішував по суті.

Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення конкретної справи; юридичний акт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу, оскільки, якби нововиявлена обставина була відома суду під час постановлення судового рішення, вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.

Тобто, судове рішення, яке набрало законної сили, може бути переглянуто на підставі істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 02 травня 2018 року (справа № 303/3535/16), від 02.05.2018у справі №303/3535/16-а, від 04.09. 2018 у справі № 809/824/17, від 22.11.2018 у справі №826/14224/15, ухвалі Верховного Суду від 01.02.2019 у справі №2040/7218/18.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент прийняття рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії відповідач керувався ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу). Положення Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII, якими частину 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-XII та частину 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII викладено у новій редакції, не були визнані неконституційними Конституційним Судом України та підлягали застосуванню до спірних відносин.

Крім того, відмові відповідача у перерахунку пенсії позивача слугувало невиконання Кабінетом міністрів України приписів ч.20 ст.86 Закону України №1697-УІІ щодо прийняття умов та порядку перерахунку пенсії працівникам прокуратури, що в подальшому констатовано у рішенні Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 листопада 2018 року, постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2019 року у справі №826/8546/18, якими визнано протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України в частині неприйняття порядку та умову перерахунку пенсії працівників прокуратури, які залишено без змін постановою Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі №826/8546/18.

Як вбачається з матеріалів справи, постанови Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі №826/8546/18, якою визнано протиправною бездіяльність КМУ щодо неприйняття постанови, що регулює умови та порядок перерахунку пенсії пенсіонерам органів прокуратури, на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції (15 вересня 2016 року) не існувало і про такий висновок суду не могло бути відомо сторонам по справі станом на час прийняття оскаржуваної постанови суду.

Таким чином, обставини, що виникли чи змінилися після прийняття судом рішення, зокрема обставини, на які посилається заявник в своїх поясненнях, не можуть визнаватися нововиявленими.

Водночас, колегією суддів встановлено, що у п.54 вказаної постанови від 24.04.2019 року Верховний Суд звертає увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом № 1697-VІІ покладено саме на КМ України, що у свою чергу, призвело до неможливості пенсійними органами провести перерахунок пенсій працівникам прокуратури та численних звернень пенсіонерів до суду щодо оскарження таких дій територіальних управлінь Пенсійного фонду України.

При цьому суд, приймаючи рішення у даній справі, виходив з того, що на час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України нормативно-правовий акт, яким визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, прийнято не було. Тривале невиконання Кабінетом Міністрів України вимог п. 13 Розділу ХІІІ Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII призвело до правової невизначеності у спірних правовідносинах та ситуації, за якої пенсіонери з числа прокурорів не мають можливості реалізувати своє право на перерахунок пенсії, передбачене ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII.

Поряд з цим, Пенсійний фонд України, як орган державної влади, в силу вимог ч. 2 ст.19 Конституції України зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", якою підвищено розміри оплати праці працівникам прокуратури не містить положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Відтак, відсутність визначених Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій, призвела до того, що Пенсійний фонд України не має правових підстав та законного способу дій для реалізації своїх повноважень, що виключає можливість перерахунку зазначених пенсій.

Бездіяльність Кабінету Міністрів України, який протягом тривалого часу не визначає умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено у ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII, не може вважатися доказом протиправності дій Пенсійного фонду України і покладати на нього обов`язки, не передбачені законодавством. При цьому, причини бездіяльності Кабінету Міністрів України та їх оцінка не є предметом спору у даній справі.

Таким чином, обставина, на яку посилається заявник, як на нововиявлену, а саме бездіяльність Кабінету Міністрів України в частині неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", існувала на момент винесення судового рішення у даній справі та була врахована судом при винесенні такого рішення.

При цьому, ані на час винесення судом постанови у даній справі, ані на час розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, позивачем не надано доказів встановлення Кабінетом Міністрів України порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, на підставі якого у відповідача виник би обов`язок щодо проведення відповідного перерахунку пенсії позивачу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вказані заявником обставини, не змінюють правового регулювання спірних правовідносин, не доводять факту допущення судом помилки при розгляді спору та не спростовують висновків суду зазначених у постанові Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року у справі №295/3222/16-а.

V. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ ЗАЯВИ

Відповідно до ч. 4 ст. 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст. 369 КАС України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

З огляду на викладене, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованою, наведені в ній обставини не є нововиявленими у розумінні положень ст. 361 КАС України та не спростовують попередніх висновків суду у даній справі, а тому, підстави для скасування постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року у справі №295/3222/16-а відсутні.

За таких обставин у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 325, 328, 329, 361, 369 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року за новоявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 10 липня 2019 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Охрімчук І.Г. Капустинський М.М.