Справа № 440/3589/18
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 липня 2019 року

м. Київ

справа №440/3589/18

адміністративне провадження №К/9901/18133/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Саприкіної І. В.,

суддів Єзерова А. А., Чиркіна С. М.,

перевіривши матеріали касаційної скарги виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міського голови м. Кременчука Полтавської області Малецького Віталія Олексійовича, Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання протиправними та скасування розпоряджень, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просила:

- визнати протиправними та скасувати розпорядження: від 10 квітня 2014 року № 107-Р "Про закінчення опалювального періоду 2013-2014 року в м. Кременчуці", від 10 квітня 2014 року № 108-Р "Про внесення змін до розпорядження міського голови від 10 квітня 2014 року № 107-Р", від 15 жовтня 2014 року № 296-Р "Про початок опалювального періоду 2014-2015 років", від 10 квітня 2015 року № 99-Р "Про закінчення опалювального періоду 2014-2015 років в м. Кременчуці", від 9 жовтня 2015 року № 283-Р "Про початок опалювального періоду 2015-2016 років для житлових будинків, квартир з індивідуальним газовим опаленням та інших споживачів", від 28 жовтня 2015 року № 307-Р "Про внесення змін до розпорядження міського голови від 9 жовтня 2015 року № 283-Р", від 7 квітня 2016 року № 129-Р "Про закінчення опалювального періоду 2015-2016 років в м. Кременчуці", від 11 жовтня 2016 року № 323-Р "Про початок опалювального періоду 2016-2017 років для житлових будинків та інших споживачів з центральним опаленням", від 31 березня 2017 року № 98-Р "Про закінчення опалювального періоду 2016-2017 років в м. Кременчуці", від 18 жовтня 2017 року № 307-Р "Про початок опалювального періоду 2017-2018 років для житлових будинків та інших споживачів з централізованим опаленням", від 6 квітня 2018 року № 110-Р "Про закінчення опалювального періоду 2017-2018 років в м. Кременчуці";

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області із здійснення перерахунку призначеної ОСОБА_1 субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг за період: з 1 листопада 2013 року по 30 квітня 2014 року - 649, 32 грн, з 1 жовтня 2014 року по 30 квітня 2014 року - 1431, 20 грн, з 1 жовтня 2015 року по 30 квітня 2016 року - 3628, 67 грн, з 1 жовтня 2016 року по 30 квітня 2017 року - 3484, 45 грн, з 1 жовтня 2017 року по 30 квітня 2018 року - 2258, 71 грн;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області здійснити нарахування призначеної ОСОБА_1 субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг та доплатити за період: з 1 листопада 2013 року по 30 квітня 2014 року - 649, 32 грн, з 1 жовтня 2014 року по 30 квітня 2014 року - 1431, 20 грн, з 1 жовтня 2015 року по 30 квітня 2016 року - 3628, 67 грн, з 1 жовтня 2016 року по 30 квітня 2017 року - 3484, 45 грн, з 1 жовтня 2017 року по 30 квітня 2018 року - 2258, 71 грн.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції поновив строк звернення позивачки з цим позовом, оскільки встановив, що ОСОБА_1 довідалася про наявність обставин, з якими пов`язаний предмет спору, у червні 2018 року після отримання відповідей виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області та Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області.

При цьому, оцінивши та дослідивши доводи позовної заяви та наявні докази у цій справі, Полтавський окружний адміністративний суд рішенням від 11 січня 2019 року у задоволенні позовної заяви відмовив.

Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 24 травня 2019 року рішення суду першої інстанції скасував, та задовольнив позовну заяву частково:

- визнав протиправними та скасував розпорядження: першого заступника міського голови Кременчуцької міської ради Калашніка В. В. від 10 квітня 2014 року № 107-Р "Про закінчення опалювального періоду 2013-2014 року в м. Кременчуці" та від 10 квітня 2014 року № 108-Р "Про внесення змін до розпорядження міського голови від 10 квітня 2014 року № 107-Р"; Секретаря міської Кременчуцької міської ради Івко В. М. від 15 жовтня 2014 року № 296-Р "Про початок опалювального періоду 2014-2015 років", від 10 квітня 2015 року № 99-Р "Про закінчення опалювального періоду 2014-2015 років в м. Кременчуці", від 09 жовтня 2015 року № 283-Р "Про початок опалювального періоду 2015-2016 років для житлових будинків, квартир з індивідуальним газовим опаленням та інших споживачів", від 28 жовтня 2015 року № 307-Р "Про внесення змін до розпорядження міського голови від 09 жовтня 2015 року № 283-Р"; Міського голови Кременчуцької міської ради Малецького В. О. від 07 квітня 2016 року № 129-Р "Про закінчення опалювального періоду 2015-2016 років в м. Кременчуці", від 11 жовтня 2016 року № 323-Р "Про початок опалювального періоду 2016-2017 років для житлових будинків та інших споживачів з центральним опаленням", від 18 жовтня 2017 року № 307-Р "Про початок опалювального періоду 2017-2018 років для житлових будинків та інших споживачів з централізованим опаленням", від 06квітня 2018 року № 110-Р "Про закінчення опалювального періоду 2017-2018 року в м. Кременчуці";

- визнав протиправними дії Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області із здійснення перерахунку призначеної ОСОБА_1 субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг у бік зменшення за період: з 01.11.2013 р. по 30.04.2014 р., з 01.10.2014 р. по 30.04.2014 р., з 01.10.2015 р. по 30.04.2016 р., з 01.10.2016 р. по 30.04.2017 р., з 01.10.2017 р. по 30.04.2018 р.

- зобов`язав Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області здійснити нарахування ОСОБА_1 субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг за період: з 1 листопада 2013 року по 30 квітня 2014 року, з 1 жовтня 2014 року по 30 квітня 2014 року, з 1 жовтня 2015 року по 30 квітня 2016 року, з 1 жовтня 2016 року по 30 квітня 2017 року, з 1 жовтня 2017 року по 30 квітня 2018 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Не погодившись з таким судовим рішенням апеляційної інстанції, 24 червня 2019 року виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу відповідно до ст. 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у якій просив скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2019 року та відмовити у задоволенні позовної заяви.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки ця скарга не відповідає вимогам ст. 328 КАС України, з огляду на таке.

Пунктом 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Аналогічна законодавча норма закріплена в ст. 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» та ст. 13 КАС України.

За приписами ч. 1 ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Нормами ч. 1 ст. 257 КАС України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно із п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З касаційної скарги вбачається, що виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області оскаржує постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2019 року, прийняту за результатами перегляду рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 січня 2019року, ухваленого у порядку спрощеного позовного провадження. Предметом розгляду в цій справі є визнання протиправним та скасування розпоряджень суб`єктів владних повноважень, визнання їх дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Тобто така справа відповідно до ст. 12 КАС України віднесена до категорії справ незначної складності.

За правилами п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У даному випадку передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України виняткових обставин та фундаментальних правових проблем не встановлено.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Виходячи з того, що касаційна скарга виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області подана на судове рішення, яке за законом не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті провадження за цією скаргою слід відмовити.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), враховуючи особливий характер функції Верховного Суду як суду касаційної інстанції, Суд може визнати, що процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 328, 333 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міського голови м. Кременчука Полтавської області Малецького Віталія Олексійовича, Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання протиправними та скасування розпоряджень, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Надіслати виконавчому комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Саприкіна

Судді: А. А. Єзеров

С. М. Чиркін