Справа № 420/2026/19
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2026/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., розглянувши у порядку письмового провадження, за наявними матеріалами, адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області, про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області, про:

визнання протиправним рішення Головного управління Держпраці в Одеській області №15/01-33-8894 від 04.10.2018 року, про відмову у наданні дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки;

зобов`язання Головного управління Держпраці в Одеській області розглянути документи фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 для одержання дозволу на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки згідно вимог законодавства.

Адміністративний позов мотивовано наступним.

На думку позивача, всупереч ст.4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», ст. 21 Закону України «Про охорону праці», Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого Кабінетом Міністрів України Постановою №1107 від 26.10.2011 року, Головне управління Держпраці в Одеській області безпідставно та протиправно відмовило фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , у видачі дозволу на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. Позивачем наголошувалося, що висновок експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, складений державним підприємством «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» та наданий для отримання дозволу, правомірний, складений експертом який має відповідне свідоцтво та кваліфікацію. ФОП ОСОБА_1 , зазначалося, що забороняється вимагати для одержання дозволу документи, не передбачені законом, а тому, вимога відповідача стосовно доопрацювання висновку є неправомірною.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року, вищезгадану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження по справі.

24 червня 2019 року закрито підготовче засідання по справі та призначено справу до судового розгляду суті.

У судове засідання призначене на 02 липня 2019 року, особи, які беруть участь у розгляді справи не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно повідомлялись.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

02 липня 2019 року, через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду від представника позивача (вх.№23683/19 від 02.07.2019р.) та представника відповідача (вх.№23682/19 від 02.07.2019р.) надійшли клопотання про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи положення ч.9 ст.205 КАС України, та клопотання представників сторін, розгляд справи здійснено судом без участі сторін у порядку письмового провадження.

Пунктом 10 частини 1 статті 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів.

У встановлений судом строк, відповідач надав відзив (вх.№19705/19 від 31.05.2019р.) на позовну заяву (а.с.73-76).

Відзив обґрунтований наступним.

Відмова ФОП ОСОБА_1 , у видачі дозволу на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки обумовлена не формальним підходом до питання щодо видачі дозволів, а навпаки, сутністю документів, які подаються на розгляд контролюючому органу та які, в першу чергу, покликані підтвердити додержання законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки, як передумови для права займатися небезпечною діяльністю. Головне управління Держпраці в Одеській області, посилалося на причину відмови у наданні дозволу, на наявність недоліків висновку експертизи, який, на думку відповідача, складений з порушенням визначених законодавством вимог.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Фізична особа-підприємець Міллер Віктор Євгенович, згідно витягу з Єдиного державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрований 10.01.2002 року за №2 556 017 0000 077113 (а.с.40).

Основний вид діяльності ФОП ОСОБА_1 , згідно код КВЕД: 10.11 Виробництво м`яса.

Для здійснення господарської діяльності, ОСОБА_1 через центр надання адміністративних послуг Татарбунарської районної державної адміністрації, звернувся з заявою до Головного управління Держпраці стосовно отримання дозволу на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Як зазначає позивач, ним було надано вичерпний перелік документів необхідних для отримання дозволу, серед яких і Висновок експертизи №51.-04.-31.-0301.18 стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання від 07 вересня 2018 року, складений Державним підприємством «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» (а.с.44-54).

Згідно розділу 1 Висновку експертизи №51.-04.-31.-0301.18, метою експертизи є оцінка стану охорони праці та безпеки промислового виробництва фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 під час експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки при виробництві м`яса та виробництві м`ясних продуктів, а саме устаткування напругою понад 1000В комплектної трансформаторної підстанції КТП-42 з силовим трансформатором типа ТМ-250/10, 2014 року виготовлення, країна виробника Україна (а.с.45).

Згідно висновку за результати експертизи (розділ 7), встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 додержується вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки при виробництві м`яса та виробництві м`ясних продуктів (а.с.54).

Проте, Головне управління Держпраці в Одеській області прийнято рішення №15/01-33-8894 від 04.10.2018 року «Про відмову в отриманні дозволу» та запропоновано позивачу звернутися до ЧЕТЦ з метою доопрацювання висновку експертизи, у зв`язку з оформленням необхідних документів з порушенням встановлених вимог (а.с.41-42).

Зокрема зазначено, що у розділі 2 «Перелік наданих на експертизу матеріалів»: відсутня інформація щодо наявності особи яка заміщує відповідального за електрогосподарство; не надано відомостей щодо складу комісії кваліфікованих спеціалістів для проведення оповіщення безпечного стану електроустановок підприємства; відсутні дані щодо повного комплекту електрозахисних засобів згідно Додатку 2 Правил експлуатації електрозахисних засобів; не надано інформацію про проведення перевірки на спрацювання автоматичних вимикачів, пристроїв захисного вимкнення та іншого обладнання; не зазначена дата проходження з органами Держпраці та посада представника Держпраці переліку працівників, що мають право ведення оперативних переговорів з енергозабезпечуючою організацією з відповідними органами; не надано відомостей щодо дати продовження положення про оперативні взаємовідносини споживача з електропостачальною організацією; відсутня інформація наркологічного та психіатричного огляду осіб, які допускаються до виконання робіт підвищеної небезпеки.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, ФОП ОСОБА_1 , звернувся з листом №4018/01-32 від 18.02.2019 року, проте, Головне управління Держпраці в Одеській області, листом №15/01-33-2477 від 18.03.2019 року «Про надання роз`яснення» повторно повідомило позивача про необхідність привести документи у відповідність законодавству та повторно подати до управління за принципом організаційної єдності (а.с.43).

Не погоджуючись з відмовою у наданні дозволу на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці Закон України "Про охорону праці" №2694-XII від 14.10.1992 року (далі Закон України «Про охорону праці»).

Згідно статті 21 Закону України «Про охорону праці», роботодавець повинен одержати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (далі - дозвіл).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, видає дозволи на безоплатній основі на підставі висновку експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, проведеної експертно-технічними центрами, які належать до сфери управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, або незалежними експертними організаціями, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці. На застосування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки виробник або постачальник устаткування підвищеної небезпеки отримує дозвіл до прийняття зобов`язань на постачання. Одержання дозволу не вимагається у разі експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, яке прийнято в експлуатацію з видачею відповідного сертифіката або щодо якого зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації, а також у разі реєстрації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Процедуру видачі або відмови у видачі, переоформлення, анулювання Держпраці та її територіальними органами дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки визначає Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1107 від 26 жовтня 2011 року (далі - Порядок № 1107).

Згідно підпункту 1 пункту 9 Порядку №1107, для одержання дозволу, який видає територіальний орган Держпраці, роботодавець, виробник або постачальник подає в паперовій формі особисто, через уповноважену ним особу, надсилає поштою або у випадках, передбачених законом, в електронній формі через Єдиний державний портал адміністративних послуг, у тому числі через інтегровані з ним інформаційні системи державних органів та органів місцевого самоврядування, адміністратору заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додається:

на виконання робіт підвищеної небезпеки - висновок експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання під час виконання заявлених робіт;

на експлуатацію машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки - висновок експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання під час експлуатації заявлених машин, механізмів, устатковання та їх відповідності вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки;

на застосування машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки - висновок експертизи відповідності таких машин, механізмів, устатковання вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки;

Забороняється вимагати для одержання дозволу документи, не передбачені законом.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 Порядку №1107, висновок експертизи - документ, який складається експертною організацією за результатами проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання за формою, розробленою Держпраці і затвердженою в установленому порядку, містить інформацію про відповідність (невідповідність) об`єкта експертизи вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки і на підставі якого приймається рішення щодо видачі дозволу.

У свою чергу, експертні організації - експертно-технічні центри, що належать до сфери управління Держпраці, або незалежні експертні організації, які забезпечують науково-технічну підтримку державного нагляду у сфері промислової безпеки та охорони праці та мають підтверджену компетенцію для інспекційної діяльності у сфері охорони праці відповідно до законодавства.

Згідно статті 21 Закону України «Про охорону праці», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, приймає рішення про відмову у видачі дозволу в разі:

неподання роботодавцем необхідних документів та (або) їх оформлення з порушенням встановлених вимог;

подання недостовірних відомостей або висновку за результатами експертизи, який затверджено чи складено більш як за рік до дня подання заяви;

встановлення згідно з висновком за результатами експертизи невідповідності об`єкта експертизи вимогам законів та інших нормативно-правових актів з охорони праці.

Даний перелік підстав є вичерпним, розширеному тлумаченню не підлягає.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звертаючись з заявою до Головного управління Держпраці в Одеській області, мав намір отримати дозвіл на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, а саме - устаткування напругою понад 1000В комплектної трансформаторної підстанції КТП-42 з силовим трансформатором типа ТМ-250/10, 2014 року виготовлення, країна виробника Україна.

Висновок Державного підприємства «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» №51.-04.-31.-0301.18 від 07 вересня 2018 року, підтвердив додержання ФОП ОСОБА_1 , вимог законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки при виробництві м`яса та виробництві м`ясних продуктів.

Слід зазначити, що експертизу виконав технічний експерт з промислової безпеки з правом проведення технічного огляду та/або експертного обстеження електроустановок та електрообладнання (а.с.54).

Тобто, для отримання дозволу, позивачем подано, у відповідності з приписами підпункту 1 пункту 9 Порядку № 1107, заяву і відповідний висновок експертизи.

Суд зазначає, що нормами чинного законодавства не передбачено проведення іншої експертизи ніж та, що була проведена позивачем, і якою підтверджено додержання позивачем законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час експлуатації заявлених машин, механізмів та устаткування.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові по справі № 817/376/17 від 10 квітня 2019 року, та, відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, має бути врахована судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суд зазначає, що згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності своїх дій щодо відмови фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у наданні дозволу на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід врахувати положення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту). При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Зважаючи на природу та підстави даного спору та, оскільки, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги ФОП Міллера В ОСОБА_2 , стосовно зобов`язання Головного управління Держпраці в Одеській області розглянути документи фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 для одержання дозволу на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки згідно вимог чинного законодавства.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця Міллера Віктора ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

У п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що під час подання позовної заяви фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 гривень, згідно платіжного доручення №109 від 02 квітня 2019 року, який підлягає відшкодуванню.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 173-183, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці в Одеській області (65044, м. Одеса, проспект Шевченка 2, ), про визнання протиправним рішення Головного управління Держпраці в Одеській області №15/01-33-8894 від 04.10.2018 року, про відмову у наданні дозволу на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; зобов`язання Головного управління Держпраці в Одеській області розглянути документи фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 для одержання дозволу на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки згідно вимог законодавства задовольнити.

Рішення Головного управління Держпраці в Одеській області №15/01-33-8894 від 04.10.2018 року, про відмову фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у наданні дозволу на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки визнати протиправним;

Зобов`язати Головне управління Держпраці в Одеській області () повторно розглянути заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) для одержання дозволу на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки згідно вимог чинного законодавства.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці в Одеській області () на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у розмірі 1921,00 (одну тисячу дев`ятсот двадцять один) гривень.

Рішення набирає законної сили згідно статті 255 КАС України - після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно статті 295 КАС України подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Одеський окружний адміністративний суд.

Суддя Балан Я.В.

.