Справа № 480/1349/19
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 р. Справа № 480/1349/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Волкової Ю.В.,

представника позивача-Псарьова М.В.,

представника відповідача - Арістархової Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/1349/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Гарпун"

до Сумської митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Гарпун" звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумської митниці ДФС, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Сумської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA805180/2019/000044/2 від 07.03.2019 р.;

- визнати протиправним та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA805180/2019/00108, виписану Сумською митницею ДФС 11 березня 2019р.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27.12.2012 уклав контракт на поставку №42 з ООО "Технопластик" м. Мінськ. Відповідно до умов контракту постачальник зобов`язався передати позивачу пластмасові вироби на загальну орієнтовну суму 49900 доларів США. Аналогічні контракти укладались та належним чином виконувались тими ж самими сторонами протягом дев`яти років.

16.01.2019 сторонами за контрактом укладено додатки до нього у вигляді специфікації №3 від 07.02.2019 р. на суму 5031,00 дол. США та інвойсу №3 на таку ж суму. Для належного оформлення передачі товару перевізнику контрагентом оформлено товарну накладну, пакувальний лист. Також оформлено сертифікат про походження товару, акт завантаження. 08.02.2019 позивач перерахував на банківський рахунок ООО "Технопластик" кошти в сумі 5031,00 дол. США, що підтверджується платіжним дорученням від 08.02.2019. 04.03.2019 в м. Мінськ оформлено міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) у якій також зазначено вартість товару.

05.03.2019 автомобіль позивача з товаром в`їхав на територію України. 06.03.2019 митним брокером до Сумської митниці подано митну декларацію. Додатково було надано прайс-лист.

06.03.2019 головним державним інспектором Сумської митниці ДФС на адресу позивача направлено запит про надання додаткових документів, на який підприємством 07.03.2019 повідомлено, що надані усі необхідні та достатні документи.

Незважаючи на це відповідачем, 07.03.2019 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів, яким застосовано другорядний метод визначення вартості товарів. Основний метод не застосовано у зв`язку з висновком відповідача про використання позивачем відомостей, що не є об`єктивними та достатньо підтвердженим документально. На підставі цього рішення Сумською митницею ДФС оформлено картку відмови у прийнятті митної декларації.

Такі рішення позивач вважає протиправними, оскільки дійсно відповідач має право здійснювати контроль правильності обчислення митної вартості, зокрема витребувати додаткові документи, але тільки у випадку обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Відповідачем не зазначено, які саме обставини, розбіжності у поданих документах чи неточності, викликали сумніви в обґрунтованості зазначеної митної вартості товарів.

Позивач вважає, що ніяких підстав не застосовувати основний метод не було та просить визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації.

Відповідач подав письмовий відзив, у якому позовні вимоги не визнав та зазначив, що декларантом позивача подано електронну митну декларацію для оформлення ввезеного товару виробів з пластмас. Обрано основний метод визначення митної вартості.

Системою управління ризиками автоматизованої системи митного оформлення було сформовано митні формальності за кодами 103-1 "Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби"; 105-2 "Контроль правильності визначення митної вартості товарів", відповідно до яких системою проінформовано інспектора митниці про те, що митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів і що можливе заявления недостовірної інформації про транспортний засіб бувший у використанні, що впливає на базу його оподаткування; 106-2 "Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів". 117-2 "Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів із залученням спеціалізованого підрозділу митниці ДФС для перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Для підтвердження витрат на транспортування декларантом у якості документа, що містить відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, надано "довідку про транспортні витрати підприємства".

В той же час, відповідно до графи 20 розділу III наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 "Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення" (далі - Наказ), якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу, то документом який підтверджує витрати на транспортування має бути "калькуляція транспортних витрат", що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Всупереч положенням вищевказаного Наказу, декларантом позивача не було надано калькуляцію транспортних витрат, яка повинна містити відповідну інформацію щодо транспортування задекларованого товару.

На виконання згенерованого автоматизованою системою аналізу та управління ризиками, критеріїв ризику, які передбачають можливе заниження митної вартості товару та у зв`язку з вищевказаними розбіжностями виникла необхідність у витребуванні документів, що підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару. Декларант затребуваних документів не надав, про що повідомив листом від 07.03.2019 р. Просить у задоволенні позову відмовити (а.с. 79-86).

У відповіді на відзив позивач зазначив, що всупереч положеннями Митного Кодексу України митний орган в даному випадку коригує митну вартість згідно вартістю товару, імпортованому позивачем, на який митна вартість вже була зкоригована і на даний час справа розглядається у суді. Важає позицію відповідача необґрунтованою та надуманою. Просить позовні вимоги задовольнити (а.с. 120-122).

Ухвалою суду від 17.04.2019 р. відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні.

Ухвалою суду від 12.06.2019 р. підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні 04.07.2019 р. представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27.12.2018 року позивачем укладено із ТОВ «Технопластик» Республіка Білорусь контракт на поставку №42 пластмасових виробів (а. с. 21-22). Згідно умов Контракту ООО «Технопластик» зобов`язалось передати, а ТОВ НВП «Гарпун» прийняти та оплатити пластмасові вироби (далі за текстом - «Товар») у кількості, асортименті та за цінами, які визначені в Додатках (специфікаціях, інвойсах) до Контракту. Загальна орієнтовна вартість Контракту складає 49 900, 00 доларів США.

16.01.2019 року між сторонами Контракту було укладено додатки до нього, а саме: специфікація № 3 від 07.02.2019р,на суму 5031,00 дол. США; Інвойс № 3 від 07.02.2019р, на суму 5031,00 дол. США. (а.с. 23-25).

Для оформлення належної передачі товару перевізнику, ООО «Технопластик» оформило та передало Товарную накладную № 0778191 від 04.03.2019р. (вартість Товару

5031,00 дол. США), упаковочний лист № 3 від 14.02.2019р. (а.с. 26-27)

Також, ООО «Технопластик» оформило та передало позивачу Сертификат о происхождении товара № ВУЛА від 14.02.2019р., виданий Унитарньм предприятием по оказанию услуг «Минское отделение Белорусской торгово-промышленной палаты»; Акт експертизи походження товару №2/562-1 від 15.02.2019р.; Акт загрузки, в якому ООО «Технопластик» зазначає відстань доставки Товару, марку та модель транспортного засобу перевізника, кількість та вагу Товару, вміст ящиків (а.с. 28-31).

31.01.2019 декларантом позивача подано електронну митну декларацію №UA805180/2019/007974 та зазначена митна вартість товару в розмірі 5031,00 дол. США, яка визначена з використанням основного метода (а.с. 37-38).

07.03.2019 відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості товарів UA 805180/2019/000044/2 за другорядним методом визначення митної вартості. Основний метод не був застосований тому, що використані декларантом відомості не є об`єктивними та достатньо підтвердженими документально (а.с. 19).

11.03.2019 Сумською митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 805180/2019/00108 (а.с. 20).

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з обґрунтованості позовних вимог та недоведення відповідачем правомірності прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Так, статтею 49 Митного кодексу України (далі по тексту: МК України) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений у частині другій статті цієї статті.

Як визначено у частині третій статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Із системного аналізу наведених правових норм слід зазначити, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Частиною третьою статті 54 МК України встановлено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК України.

Частиною шостою статті 54 МК України визначено виключний перелік підстав, за яких митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Підставою для відмови стало те, що заявлена позивачем митна вартість є необ`єктивною та не підтверджена документально. В зв`язку з чим, було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару.

Як свідчать обставини справи, що декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товару були подані до Сумської митниці ДФС наступні документи: пакувальний лист, рахунок -фактура (інвойс, домашня транспортна накладна, автотранспортна накладна, декларація про походження товару, банківський платіжний документ, платіжний документ, прейскурант, доповнення до зовнішньоекономічного контракту, сертифікат про походження товару (а.с.20)

Із наведених вище документів судом встановлено, що ціна товару є 5031 дол.США.

Поряд з тим, відповідачем прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів UA805180/2019/000044/2 від 07.03.2019 р., згідно з яким заявлену позивачем митну вартість товару скориговано до рівня 5348,75 дол.США (а.с. 19).

Проте, суд наголошує, що позивач надав Митниці для митного оформлення імпортованого товару всі документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України, натомість відповідач не мав законних підстав для витребовування додаткових документів та, як наслідок, для відмови в митному оформленні товару за заявленою позивачем митною вартістю, оскільки не довів, що подані декларантом документи були недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликали сумнів у достовірності наданої інформації.

Так, суд звертає увагу, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації

При цьому, митний орган зобов`язаний довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Так, відповідач, обмежившись у спірному рішенні лише загальним висновком про те, що митна вартість товару документально не підтверджена, не зазначив при цьому, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, в чому полягає невідповідність даних або які розбіжності, наявні в поданих декларантом документах.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем надані відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, передбачені МК України, що дають можливість визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості - за ціною договору (контракту).

У свою чергу, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем, а тому висновки щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості за допомогою іншого методу є протиправним.

Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 810/1954/18, від 06 березня 2019 року у справі № 809/278/17, постанові від 02 квітня 2019 року у справі № 809/784/16.

На підставі викладеного, суд вважає, що Сумською митницею ДІС не доведено правомірності винесення рішення про коригування митної вартості та картки відмови у митному оформленні.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає необхідним скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA805180/2019/000044/2 від 07.03.2019 та картку відмови у митному оформленні випуску чи пропуску товарів UA805180/2019/00108 від 11.03.2019 р.

Відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці ДФС 3842,00 грн. судового збору, сплаченого згідно з квитанцією від 10.04.2018 р. №0.0..1 (а.с.3).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Гарпун" до Сумської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови - задовольнити.

Скасувати Рішення Сумської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA805180/2019/000044/2 від 07.03.2019 р.

Скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA805180/2019/00108 від 11.03.2019 р., складену Сумською митницею ДФС.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці ДФС (40020, м. Суми, вул. Ю.Вєтрова, 24, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Гарпун" (40035, м. Суми, вул. Заливна, 13/62, ) судовий збір у розмірі 3842,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09.07.2019 р.

Суддя О.А. Прилипчук