Справа № 280/1761/19
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2019-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 червня 2019 року Справа № 280/1761/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Головного управління Держпродспоживслужби у Херсонській області (73000, м. Херсон, пул. Перекопська, 17, )

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Держпродспоживслужби у Херсонській області (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати рішення № 28 від 02 лютого 2019 року.

Ухвалою суду від 23 квітня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами прощеного позовного провадження (без виклику сторін), а перше судове засідання призначено на 22 травня 2019 року.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що діями позивача не нанесено жодної шкоди споживачам реклами, а рекламний сюжет повністю відповідає дійсності. Таким чином відповідач вийшов за межі своїх повноважень та прийняв протиправне й неґрунтоване рішення.

В позовній заяві просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник Головного управління Держпродспоживслужби у Херсонській області проти позовної заяви заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх.№23664 від 07 червня 2019 року), відповідно до якого зазначено, що думка позивача, що «дата початку акції встановлено дією - опублікуванням рекламного сюжету» є хибною, оскільки частина 5 статті 8 Закону України «Про рекламу» чітко встановлює імперативну норму, що реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару, і розширеному тлумаченню не підлягає.

У відзиві просить суд відмовитиму задоволенні позовної заяви повністю.

Згідно з частиною 4 статті 243 КАС судове рішення, постановлене у письмовому проваджені, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

За правилами частини 1 статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Посадовими особами Головно управління Держпродспоживслужби у Херсонській області відповідно до протоколу від 02 квітня 2019 року, в ході здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу встановлено, що на рекламній конструкції, яка розташована на розі пр. Святих Кирила та Мефодія та вул. Людвіка Заменгофа в м. Херсоні розміщено зовнішню рекламу щодо знижки в магазині «Меблі Нова», без зазначення інформації про дату початку знижки. До матеріалів справи додано затверджений зразок (фото) рекламної акції магазина «Меблі Нова» без зазначення початку рекламної акції.

21 лютого 2019 року відповідачем складено та направлено позивачу вимогу №06-4-6/302 (на адресу місця проживання ФОП АДРЕСА_1 ) та таку ж вимогу від 22 лютого 2019 №06-4-6/311 (на адресу здійснення діяльності 73000, м. Херсон, вул. Пол. Кедровського, 6.1) про надання доказів з приводу розгляду справи про порушення позивачем законодавства про рекламу.

13 березня 2019 року позивачем надано копію виписки з ЄДРПОУ, копію дозволу №10-1888 з додатками, копію договору від 01 лютого 2019 року.

На підставі матеріалів справи та протоколу засідання від 02 квітня 20189 року №28 Головним управлінням Держпродспоживслужби у Херсонській області прийнято рішення №28 від 02 квітня 2019 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, яким до позивача застосовано штраф у сумі 2500,00 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У свою чергу, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень (частина 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Водночас, спеціальним нормативно-правовим актом, що визначає засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами є Закон України «Про рекламу» від 03.07.1996 № 270/96-ВР (далі Закон № 270/96-ВР).

Відповідно до положень статті 1 Закону № 270/96-ВР реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Згідно з частиною 5 статті 8 Закону № 270/96-ВР реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.

Відповідно до частини 4, частини 5 та частини 6 статті 15 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991, № 1023-XII вбачається, що вживання понять "знижка" або "зменшена ціна" або будь-яких інших, аналогічних за значенням, дозволяється лише з додержанням таких умов: 1) якщо вони застосовуються до продукції, яку безпосередньо реалізує суб`єкт господарювання; 2) якщо такого роду знижка або зменшення ціни застосовується протягом визначеного та обмеженого періоду часу; 3) якщо ціна продукції є нижчою від її звичайної ціни. Дія положень цієї частини поширюється також на продукцію, що є харчовим продуктом. Вживання поняття "розпродаж" або будь-яких інших, аналогічних йому, дозволяється лише з додержанням таких умов: 1) якщо здійснюється розпродаж усіх товарів у межах певного місця або чітко визначеної групи товарів; 2) якщо тривалість розпродажу обмежено в часі; 3) якщо ціни товарів, що підлягають розпродажу, є меншими від їх звичайної ціни. Дія положень цієї частини поширюється також на продукцію, що є харчовим продуктом. Після публічного повідомлення про початок проведення розпродажу, застосування знижок або зменшення ціни до споживачів повинна доводитися інформація про ціну продукції, що була встановлена до початку проведення відповідного розпродажу, застосування знижок або зменшення ціни, а також ціну цієї ж продукції, встановлену після їх початку.

Посадовими особами Головно управління Держпродспоживслужби у Херсонській області відповідно до протоколу від 02 квітня 2019 року, в ході здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу встановлено, що на рекламній конструкції, яка розташована на розі пр. Святих Кирила та Мефодія та вул. Людвіка Заменгофа в м. Херсоні розміщено зовнішню рекламу щодо знижки в магазині «Меблі Нова», без зазначення інформації про дату початку знижки.

Так, судом в матеріалах справи досліджено фото рекламної конструкції, відповідно до якої, дійсно дата початку знижки не зазначена.

Такий факт не заперечується позивач в позовній заяві.

Відповідно до абзацу сьомого статті 1 Закону № 270/96-ВР, вбачається, що недобросовісна реклама - реклама, яка вводить або може ввести в оману споживачів реклами, завдати шкоди особам, державі чи суспільству внаслідок неточності, недостовірності, двозначності, перебільшення, замовчування, порушення вимог щодо часу, місця і способу розповсюдження.

Згідно частини 1 статті 10 Закону № 270/96-ВР, недобросовісна реклама забороняється. Відповідальність за недобросовісну рекламу несе винна особа. Рішення щодо визнання реклами недобросовісною приймають державні органи, визначені у статті 26 цього Закону.

Суд не погоджується з твердженнями позивача, що такі знижки починаються з дати опублікування реклами про знижки, оскільки в силу частиною 5 статті 8 Закону України «Про рекламу», передбачено, що реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж, повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також, про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.

Тобто, саме в рекламі повинна міститися інформація, передбачена законодавством.

У свою чергу, контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень, серед іншого, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами (частина 1 статті 26 Закону № 270/96-ВР).

При цьому, відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 та від 16 грудня 2015 року № 1092 реалізацію повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів покладено на Держпродспоживслужбу та її територіальні органи в областях, як правонаступника Держспоживінспекції.

Як зазначено в п.18 Порядку №693 за результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10 - денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Відповідно до положень пункту 1 частини 2 статті 27 Закону №270 відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть рекламодавці, зокрема, винні у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами. Відповідальність за вказані порушення визначено у розмірі п`ятикратної вартості розповсюджуваної реклами.

Як вбачається зі змісту додатку №1 до договору від 01 лютого 2019 року договірна ціна за цим договором становить 500 гривень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується не дотримання позивачем вимог Закону № 270/96-ВР щодо змісту реклами.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини 1 та 2 статті 76 КАС України).

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність його рішень.

Таким чином, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення №28 від 02 квітня 2019 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, яким до позивача застосовано штраф у сумі 2500,00 грн. прийнято у відповідності до положень частини 2 статті 2 КАС України, через що у задоволенні позовних необхідно відмовити.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 77, 78, 139, 241-245 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби у Херсонській області (73000, м. Херсон, пул. Перекопська, 17, ) про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити у повному обсязі.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 21 червня 2019 року.

Суддя Д.В. Татаринов