Справа № 161/8392/19
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/8392/19
Провадження № 2-а/161/342/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Флішаровському Д.М.

розглянувши у відкритому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом Військової прокуратури Західного регіону України до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

20.05.2019 року представник Військової прокуратури Західного регіону України звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом на обґрунтування якого зазначив, що 10.05.2019 року від відповідача на адресу Військової прокуратури Західного регіону України надійшло повідомлення про адміністративне правопорушення відповідно до змісту якого, 07.05.2019 року, водій транспортного засобу «ВАЗ-21101», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Луцьку по вул. С. Левчанівської, порушив правила зупинки, а саме: здійснив зупинку автомобіля ближче 10 м. від краю перехрещуваної проїзної частини, чим порушив п. 15.9 «ґ» ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Вказав, що автомобіль «ВАЗ-21101», д.н.з. НОМЕР_1 , є службовим транспортним засобом Військової прокуратури Західного регіону України та перебуває у користуванні Військової прокуратури Луцького гарнізону. Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, яка порушує права власника транспортного засобу. Так, автомобіль марки «ВАЗ-21101», д.н.з. НОМЕР_1 , 07.05.2019 року був припаркований у м. Луцьку по вул. С. Левчанівської навпроти військового госпіталю на спеціально відведеному для парковки місці. В свою чергу, інспектор Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Сержант О.М. (далі - Інспектор), який виніс вищевказану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, незаконно розглянув справу на місці, де був припаркованим транспортний засіб, оскільки чинним законодавством визначено місце розгляду справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи. Крім того, Інспектор позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, а також порушив процедуру розгляду справи, порядок якої закріплений вимогами ст. ст. 278, 279 КУпАП. Разом з тим, Інспектор незаконно притягнув до адміністративної відповідальності фактичного власника автомобіля «ВАЗ-21101», д.н.з. НОМЕР_1 , хоча останній взагалі не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. На підставі викладеного, просить визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі за ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити.

Крім того, 29.05.2019 року представником позивача було подано клопотання про поновлення строків на звернення до суду з даною позовною заявою, яке вмотивоване тим, що оскаржувана постанова (повідомлення) до Військової прокуратури Західного регіону України надійшла та фактично була отриманою лише 10.05.2019 року, у зв`язку з чим просить визнати причини пропуску строку на звернення до суду з даним позовом поважними та поновити зазначений строк. У даному клопотанні представником позивача також було уточнено прохальну частину вищевказаного адміністративного позову, а саме: просить визнати протиправною та скасувати постанову (повідомлення) серії LC - 000349 від 07.05.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 510 грн., винесену старшим інспектором Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Сержантом О.М., а провадження у справі закрити (а.с. 11-12).

14.06.2019 року від відповідача - Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов Військової прокуратури Західного регіону України у якому зазначено наступне. Так, старший інспектор Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Сержант О.М. під час винесення оскаржуваної постанови діяв у повній відповідності до вимог ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування сфери паркування транспортних засобів» (далі - Закон). Вказує, що після виявлення порушення зупинки транспортного засобу «ВАЗ-21101», д.н.з. НОМЕР_1 , інспектором було здійснено фотофіксацію обставин порушення, внесено відомості до повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, яке, в подальшому, було залишеним на лобовому склі автомобіля під двірниками. Особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення, було зазначено керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб. Крім того, постанова про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, в силу положення ст. 279-1 КУпАП, виноситься без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. В свою чергу, твердження позивача про те, що автомобіль був припаркований на спеціальному відведеному місці для парковки - є надуманим, оскільки транспортний засіб «ВАЗ-21101», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходився на відстані 1,793 м. від краю перехрещуваної проїзної частини та перед знаком 5.38, тобто на території, на яку не поширюється дія вказаного знаку. Враховуючи викладене, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог Військової прокуратури Західного регіону України у повному обсязі (а.с. 27-30).

04.07.2019 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через неможливість прибуття в судове засідання, у зв`язку з його перебуванням на лікуванні у Луцькому військовому гарнізонному госпіталі (а.с. 42-43).

24.06.2019 року Департаментом муніципальної варти Луцької міської ради було подано до суду клопотання, в якому відповідач просить відкласти розгляд справи, у зв`язку із зайнятістю 04.07.2019 року представника Департаменту в суді апеляційної інстанції (в м. Львові) (а.с. 40-41).

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка в судове засідання будь0якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Сторони у даній справі були належним чином повідомлені про день, час, місце розгляду справи, неявка їх представників в судове засідання, на думку суду, не є поважними.

Так, і позивач - Військова прокуратура Західного регіону України, і відповідач - Департамент муніципальної варти Луцької міської ради, не є одноособовими органами, а тому мали об`єктивну можливість забезпечити явку своїх представників в судове засідання.

Крім того, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності представників сторін, оскільки подані сторонами у справі письмові докази, містять достатні дані про правовідносини сторін та фактичні обставини справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з повідомлення серії LC № 000349 про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), Департаментом муніципальної варти Луцької міської ради, внаслідок винесення оскаржуваної постанови, було повідомлено власника транспортного засобу про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки (а.с. 5-6).

Вищевказане повідомлення надійшло та фактично було отриманим Військовою прокуратурою Західного регіону України 10.05.2019 року (а.с. 13).

Враховуючи положення ст. 121 КАС України, а також встановлені обставини, суд вважає за необхідне пропущений представником позивача пропущений строк на звернення з даною позовною заявою поновити.

Судом встановлено, що 07.05.2019 року старшим інспектором (інспектором з паркування) Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Сержантом О.М. винесено постанову серії LC № 000349 про застосування до Військової прокуратури Західного регіону України Вдовитченка В.О. адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП (а.с. 34).

З оскаржуваної постанови вбачається, що 07.05.2019 року о 10:36 год. в м. Луцьку по вул. С. Левчанівської, 7, особа, яка керувала транспортним засобом «ВАЗ-21101», д.н.з. НОМЕР_1 , всупереч вимогам п. 15.9 «ґ» ПДР України, порушила правила зупинки, а саме: здійснила зупинку транспортного засобу ближче 10 м. від краю перехрещуваної проїзної частини та створила перешкоду домашньому руху, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Вимір здійснювався ручним лазерним світловіддалеміром «Bosch GLM-50»; фіксація правопорушення (фотозйомка) проводилася спецзасобом марки «Samsung SM-T561».

Пунктом 15.9 «ґ» ПДР України визначено, що зупинка на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга - забороняється.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На обґрунтування своїх заперечень щодо неправомірності винесення оскаржуваної постанови, позивач посилається на те, що транспортний засіб був припаркований на спеціально відведеному для парковки місці, посадова особа, яка винесла постанову, притягнула до адміністративної відповідальності не належну особу, при цьому порушивши процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Щодо місця зупинки транспортного засобу, суд зазначає наступне.

Так, Департаментом муніципальної варти Луцької міської ради до свого відзиву на позовну заяву було долучено фотокопії з місця вчинення порушення, яке мало місце 07.05.2019 року о 10:35 год. в м. Луцьку по вул. С.Левчанівської, 7. Із зазначених фотокопій вбачається наступне: транспортний засіб «ВАЗ-21101», д.н.з. НОМЕР_1 , припаркований ближче 10 м. від краю перехрещуваної проїзної частини (перехрещення вул. С.Левчанівської та вул. Гаврилюка) (а.с. 31); вимір відстані від місця зупинки вказаного автомобіля до місця перехрещування проїзної частини, яка становить «1,793 м.», був здійснений за допомогою ручного лазерного світловіддалеміру «Bosch GLM-50» (а.с. 32); фактичне місце розташування транспортного засобу «ВАЗ-21101», д.н.з. НОМЕР_1 , не підпадає під дію знаку 5.38 «Місце для стоянки» (а.с. 33).

Таким чином, інспектором, який виніс оскаржувану постанову, достовірно було встановлено, що транспортний засіб «ВАЗ-21101», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку із порушенням вимог п. 15.9 «ґ» ПДР України.

Щодо процедури розгляду справи про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Крім того, ч. ч. 6, 7 ст. 279-1 КУпАП інформація про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не пізніше наступного робочого дня з дня встановлення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, вноситься до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування при внесенні до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху інформації про зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, а також при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення такого правопорушення перевіряє, чи не були відповідні обставини зафіксовані раніше, а також чи не притягалася відповідна особа до адміністративної відповідальності за це правопорушення іншою уповноваженою посадовою особою. Якщо відповідні відомості про зафіксоване правопорушення вже внесені до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху або відповідну особу вже притягнуто до адміністративної відповідальності за це правопорушення, постанова іншої уповноваженої посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню. Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Позивач у своєму позові зазначив, що автомобіль марки «ВАЗ-21101», д.н.з. НОМЕР_1 , є службовим автомобілем та належний Військовій прокуратурі Західного регіону України, а фактично перебуває у користуванні Військової прокуратури Луцького гарнізону, яка не має статусу юридичної особи.

Таким чином, відповідачем було вірно визначено особу, яка несе відповідальність за вчинення порушення правил зупинки транспортного засобу.

Крім того, як зазначив представник позивача, оскаржувану постанову Військова прокуратура Західного регіону України отримала 10.05.2019 року, тобто в межах трьох днів з дня її винесення.

Статтями 14-2 та 279-1 КУпАП передбачено можливість винесення постанови без участі особи, яка вчинила правопорушення в розгляді справи, а положенням ч. 2 ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

З вищевикладеного слідує, що у випадку накладення стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність посадовою особою, яка уповноважена здійснювати розгляд справ про адміністративне правопорушення, не враховують.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що постанова серії LC - 000349 від 07.05.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності Військової прокуратури Західного регіону України Вдовитченка В.О. за порушення правил зупинки, стоянки, паркування, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП, винесена старшим інспектором Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Сержантом О.М. з повним дотриманням норм чинного законодавства України, а відтак є законною та правомірною.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Проаналізувавши досліджені під час розгляду справи докази, суд приходить до висновку, що позовну заяву Військової прокуратури Західного регіону України до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення слід залишити без задоволення, а постанову серії LC - 000349 про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) від 07.05.2019 року - без змін.

На підставі ст.ст. 122, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст. ст. 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Військової прокуратури Західного регіону України до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Постанову серії LC - 000349 про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) від 07.05.2019 року, винесену старшим інспектором Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Сержантом О.М. - залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 04 липня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська