Справа № 9901/847/18
Суддя: Яновська Олександра Григорівна
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

О К Р Е М А Д У М К А
суддів Великої Палати Верховного Суду Яновської О.Г., Бакуліної С.В., Власова Ю.Л., Данішевської В.І., Кібенко О.Р., Лобойка Л.М., Рогач Л.І., Уркевича В.Ю.
у справі № 9901/847/18, провадження № 11-44заі19, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ковальова Cергія Володимировича на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 грудня 2018 року (суддя Данилевич Н. А.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Президента України, за участю третіх осіб - Ради національної безпеки і оборони України (далі - РНБО), Кабінету Міністрів України, про визнання протиправним та скасування Указу Президента України від 2 травня 2018 року № 126/2018 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 2 травня 2018 року «Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» у частині введення в дію пункту 7 додатку 1 до рішення РНБО.
1. 05 червня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду ухвалено постанову, якою апеляційну скаргу адвоката Ковальова С. В. в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 грудня 2018 року залишено без задоволення, а ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду ухвалою від 14 грудня 2018 року - без зміни.
2. Постанову мотивовано тим, що системний аналіз норм чинного законодавства України дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».
3. Таким чином, оскільки адвокат Ковальов С. В., як представник ОСОБА_1 , всупереч вимогам законодавства до суду подав ордер, у якому не зазначено конкретної назви органу (суду), в якому надається правова допомога, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву на підставі п. 3 ч.4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не допустив порушень норм процесуального права.
Вважаємо за необхідне висловити окрему думку по даній справі, виходячи з наступного.
4. Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
5. Договір про надання правової допомоги - це письмова або у визначених законом випадках усна домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
6. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (ч. 3 ст.27 Закон № 5076-VI), в тому числі, й презумпція правомірності договору, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
7. У договорі про надання правової допомоги закріплюється обсяг повноважень адвоката, а також вказуються обмеження щодо вчинення певних дій. Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону № 5076-VI адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.
8. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону № 5076-VIпід час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.
9. Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону № 5076-VI повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.
10. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги відповідно до ч.1 ст. 26 Закону № 5076-VI, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
11. Так, відповідно до ч. 4 ст.59 КАС Україниповноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону № 5076-VI.
12. Ордер на надання правової допомоги (далі - ордер) - це письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Закон № 5076-VI та іншими законами України.
13. Ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених ст. 20 Закону № 5076-VI (п. 5 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затверджене рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41) (далі - Положення).
14. В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України (п. 4 Положенняпро ордер адвоката та порядок ведення реєстру ордерів, затверджено рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року №36 із змінами і доповненнями, внесеними рішенням Ради адвокатів України №79 від 16 лютого 2013 року, яке було чинним на момент укладення договору про надання правової допомоги від 08 червня 2018 року між АО «Могильницький та партнери» та ОСОБА_1 (далі - Положення 2012 р.).
15. Ордер, який видається адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, обов`язково має містити підпис адвоката, який надає правову допомогу на підставі цього ордера та підпис керівника адвокатського бюро, адвокатського об`єднання та скріплений печаткою юридичної особи (п. 11 Положення 2012 р.).
16. Також ордер містить наступні реквізити: серію, порядковий номер ордера; прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правову допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав; номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане; ким ордер виданий; адресу робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, що видає ордер; дату видачі ордера; підпис адвоката, який здійснює свою діяльність індивідуально та видав ордер або підпис адвоката, який згідно з ордером надає правову допомогу, якщо ордер, виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням, або підпис керівника адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро/адвокатського об`єднання у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро/адвокатським об`єднанням (п.12 Положення 2012 р.).
17. Відповідальність за достовірність вказаних в ордері даних несе адвокат (особа, яка видала ордер) (п.15 Положення).
18. Також чинним законодавством України, а саме ст. 400-1 Кримінального кодексу України (далі - КК України), встановлено кримінальну відповідальність адвоката за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, встановлених договором про надання правничої допомоги.
19. Варто зауважити, що, виходячи зі змісту чч. 1, 3 ст. 26 Закону №5076-VI, ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) на підставі вже укладеного договору.
20. Тобто, ордер є документом, який лише посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги, тоді як увесь обсяг повноважень адвоката діяти від імені клієнта обумовлюється предметом договору про надання правової допомоги та колом визначених в ньому повноважень адвоката.
21. Таку саме правову позицію відтворено у постанові Великої Палати Верховного суду від 05 грудня 2018 року в справі № П/9901/736/18.
22. З доданого до позовної заяви договору про надання правової допомоги від 8 червня 2018 року, укладеного між АО «Могильницький та партнери» та ОСОБА_1 (далі - Договір), не вбачається заборон на представництво інтересів позивача в судах, зокрема і у Верховному Суді.Так, у п. 2.1.1. Договору вказано, що адвокатське об`єднання, на підставі звернення клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання правової допомоги, зокрема, представництво інтересів клієнта у судах, правоохоронних органах, банківських установах, будь-яких інших органах державної влади та місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях України незалежно від форм власності з питання скасування санкцій, застосованих до клієнта на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02 травня 2018 р., яке було введено в дію на підставі Указу Президента України №126/2018.
23. Враховуючи, що Договір також було долучено до матеріалів справи, у суду була можливість пересвідчитись, що адвокат, підписавши позовну заяву, діяв в межах повноважень, визначених його довірителем.
24. Таким чином, з урахуванням викладеного вище, на нашу думку, повернення позовної заяви позивачеві на підставі п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України у зв`язку з тим, що в ордері не визначено назву конкретного судового органу, в якому може бути надана правова допомога адвокатом, є проявом правового пуризму (формалізму) з боку суду при вирішенні питання прийнятності позовної заяви, який непропорційно обмежує право особи на розгляд її справи судом.
25. Застосування судом правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, повинно відбуватись із урахуванням обставин конкретної справи та забезпеченням ефективного захисту прав, свобод та законних інтересів. Формальний підхід суду до здійснення своїх повноважень вже на стадії звернення особи до суду може призвести до порушення права на справедливий судовий розгляд.
27. Згідно практики ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.
30. Суд повинен реалізовувати своє основне завдання, а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства праваз метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
31. Однак, у розглядуваній правовій ситуації повернення адміністративного позову з формальних підстав унеможливило доступ позивача до суду.
32. Таким чином, на підставі комплексного аналізу положень чинного законодавства та з урахуванням презумпції правомірності дій адвоката, доходимо висновку, що в адміністративному судочинстві ордерна надання правової допомоги, в якому у графі «назва органу, у якому надається правова допомога» зазначено «органи державної влади» без конкретизації назви суду, є належним підтвердженням повноважень адвоката у випадках і порядку, встановлених Законом № 5076-VI та іншими законами України, за умови визначення в договорі про надання правової допомоги права адвоката на здійснення представництва в судових органах.
Судді Великої Палати Верховного Суду
О.Г. Яновська В.І. Данішевська
С.В. Бакуліна О.Р. Кібенко
Ю.Л. Власов Л.М. Лобойко
Л.І. Рогач В.Ю. Уркевич