Справа № 620/1291/19
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2019 року м.Чернігів Справа № 620/1291/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Соломко І.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Зеленбуд» Чернігівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства «Зеленбуд» Чернігівської міської ради (далі КП «Зеленбуд» ЧМР), в якому просить суд:

- визнати ненадання КП «Зеленбуд» ЧМР на запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 02.11.2018 копії договору щодо закупівлі КП «Зеленбуд» ЧМР дерев Катальпи бігнонієвидної, які на початку травня 2018 року були розміщені на вулицях центральної частини м. Чернігова (вул. Серьожнікова, проспект Миру), а також копії видаткових накладних на цей товар та копії договору щодо закупівлі КП «Зеленбуд» ЧМР ящиків, в які були висаджені вищезгадані дерева Катальпи бігнонієвидної, які на початку травня 2018 року були розміщені на вулицях центральної частини м. Чернігова (вул. Серьожнікова, проспект Миру) разом з копіями видаткових накладних на ці ящики протиправною бездіяльністю;

- зобов`язати КП «Зеленбуд» ЧМР надати ОСОБА_1 копії договору щодо закупівлі КП «Зеленбуд» ЧМР дерев Катальпи бігнонієвидної, які на початку травня 2018 року були розміщені на вулицях центральної частини м. Чернігова (вул. Серьожнікова, проспект Миру), а також копії видаткових накладних на цей товар та копії договору щодо закупівлі КП «Зеленбуд» ЧМР ящиків, в які були висаджені вищезгадані дерева Катальпи бігнонієвидної, які на початку травня 2018 року були розміщені на вулицях центральної частини м. Чернігова (вул. Серьожнікова, проспект Миру) разом з копіями видаткових накладних на ці ящики;

- визнати ненадання КП «Зеленбуд» ЧМР на запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 02.11.2018 інформації та/або копій документів (договорів та/або видаткових накладних та/або підсумкової відомості ресурсів до локального кошторису) щодо вартості прямокутних клумб, включаючи вартість їх виготовлення та вартість встановлення, які були розміщені на розділювальній смузі автомобільної дороги по вулиці Рокоссовського у м. Чернігові, а також інформації та/або документів щодо вартості одного куща барбарису Тунберга, які були висаджені в вищезазначені клумби, протиправною бездіяльністю;

- зобов`язати КП «Зеленбуд» ЧМР надати інформацію та/або копії документів (договорів та/або видаткових накладних та/або підсумкових відомостей ресурсів до локального кошторису) щодо вартості прямокутних клумб, включаючи вартість їх виготовлення та вартість встановлення, які були розміщені на розділювальній смузі автомобільної дороги по вулиці Рокоссовського у м. Чернігові, а також інформації та/або документів щодо вартості одного куща барбарису Тунберга, які були висаджені в вищезазначені клумби.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилався на протиправну відмову відповідача у наданні інформації на його запити від 02.11.2018 на отримання публічної інформації щодо закупівлі КП «Зеленбуд» ЧМР дерев Катальпи бігнонієвидної, які на початку травня 2018 року були розміщені на вулицях центральної частини м. Чернігова (вул. Серьожнікова, проспект Миру), та щодо вартості прямокутних клумб, включаючи вартість їх виготовлення та вартість встановлення, які були розміщені на розділювальній смузі автомобільної дороги по вулиці Рокоссовського у м. Чернігові, а також щодо вартості одного куща барбарису Тунберга, які були висаджені в вищезазначені клумби. Вважає, що відповідач є розпорядником інформації щодо використання бюджетних коштів і відповідно до пункту 5 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не може бути обмежено доступ до публічної інформації про розпорядження бюджетними коштами.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Соломко І.І. від 28.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачу 15-денний строк, з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позов.

Відповідачем, в установлений судом строк, подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначивши, що даний спір не відноситься до публічно-правового, оскільки запитувана позивачем інформація, у розумінні статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», не є публічною, а відповідач, у даному випадку, не є розпорядником інформації, у розумінні статті 13 вказаного Закону.

Також відповідачем подано до суду заяву про застосування строку звернення до адміністративного суду, в якій останній просить визнати таким, що пропущений, строк звернення до адміністративного суду у даній справі та залишити позовну заяву без розгляду. Заява обґрунтована тим, що останнім днем строку звернення до адміністративного суду у даному спорі є 10.05.2019, а позовна заява надійшла на електронну адресу суду 11.05.2019. Разом з тим подання до суду позовної заяви в електронному вигляді не є належним способом звернення до суду, оскільки такий спосіб не відповідає вимогам процесуального законодавства.

Розглянувши вищевказану заяву, суд вважає її необґрунтованою та відмовляє у її задоволенні з наступних підстав.

Так, ухвалою суду від 16.05.2019 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, зокрема, з підстав подання позивачем позовної заяви в системі «Електронний суд», а не у паперовій формі, у зв`язку з чим запропоновано позивачу, зокрема, з метою звернення до суду, подати до суду паперову позовну заяву із власноручним підписом особи, уповноваженої на її підписання, а також її копії відповідно до кількості учасників справи.

Частиною 3 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач отримав ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху 21.05.2019 та 22.05.2019 усунув недоліки позовної заяви, що, відповідно до частини 3 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, дає підстави суду вважати її поданою у день первинного її подання 11.05.2019.

При цьому суд також враховує, що документ сформовано в системі «Електронний суд» 10.05.2019 та те, що 09.05.2019 був вихідним днем.

За таких обставин та враховуючи, що останнім днем строку звернення до адміністративного суду у даному спорі є 10.05.2019, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду, відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 02.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до КП «Зеленбуд» ЧМР та Чернігівської міської ради із запитом на отримання публічної інформації щодо закупівлі КП «Зеленбуд» ЧМР дерев Катальпи бігнонієвидної, які на початку травня 2018 року були розміщені на вулицях центральної частини м. Чернігова (вул. Серьожнікова, проспект Миру), а також копії видаткових накладних на цей товар та копії договору щодо закупівлі КП «Зеленбуд» ЧМР ящиків, в які були висаджені вищезгадані дерева Катальпи бігнонієвидної, які на початку травня 2018 року були розміщені на вулицях центральної частини м. Чернігова (вул. Серьожнікова, проспект Миру) разом з копіями видаткових накладних на ці ящики (а.с.46).

Також судом встановлено, що 02.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до КП «Зеленбуд» ЧМР, Чернігівської міської ради та Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради із запитом на отримання публічної інформації та/або копій документів (договорів та/або видаткових накладних та/або підсумкових відомостей ресурсів до локального кошторису) щодо вартості прямокутних клумб, включаючи вартість їх виготовлення та вартість встановлення, які були розміщені на розділювальній смузі автомобільної дороги по вулиці Рокоссовського у м. Чернігові, а також інформації та/або документів щодо вартості одного куща барбарису Тунберга, які були висаджені в вищезазначені клумби (а.с.47).

На вищевказані запити позивач отримав відповіді, зокрема, і листами КП «Зеленбуд» ЧМР від 09.11.2018 №№ 865, 866 «Про надання інформації», в яких ОСОБА_1 відмовлено у наданні запитуваної інформації та повідомлено, що КП «Зеленбуд» ЧМР є юридичною особою, що здійснює свою господарську діяльність на засадах повної самостійності, не фінансується з бюджету, у зв`язку з чим запитувана інформація, у розумінні статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», не є публічною, оскільки сфера дії вказаного закону не розповсюджується на відповідача (а.с.51-54).

Вважаючи протиправною бездіяльністю ненадання запитуваної інформації та документів, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Так, за приписами частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 1 Закону України від 02.10.1992 № 2657-XII «Про інформацію» (далі Закон № 2657-XII) інформація це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Статтею 5 Закону № 2657-XII встановлено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Положеннями статті 9 Закону № 2657-XII обумовлено, що всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій.

За змістом статей 1, 5 Закону України від 13.01.2011 № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі Закон № 2939-VI) публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Доступ до інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації в офіційних друкованих виданнях, на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет, на інформаційних стендах, будь-яким іншим способом, а також надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно зі статтею 3 Закону № 2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

У свою чергу такі випадки встановлені частиною першою статті 6 цього Закону, згідно з якою публічною інформацією з обмеженим доступом, є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Види та порядок обмеження доступу до інформації передбачено статтею 6 Закону № 2939-VI, частиною п`ятою якої встановлено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

У свою чергу, відповідно до статті 12 Закону № 2939-VI, суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

За правилами статті 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію про свою діяльність та прийняті рішення; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; 6) надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації.

В силу статті 16 Закону № 2939-VI розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань запитів на інформацію розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію та надання консультацій під час оформлення запиту. Запит, що пройшов реєстрацію у встановленому розпорядником інформації порядку, обробляється відповідальними особами з питань запитів на інформацію.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI до розпорядників інформації належать, зокрема, юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів.

На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами (частина третя статті 13 Закону № 2939-VI).

Відповідно до статті 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

За змістом пункту 3 статті 8 Господарського кодексу України господарська компетенція органів державної влади та органів місцевого самоврядування реалізується від імені відповідної державної чи комунальної установи.

Пунктом 7 статті 78 Господарського кодексу України визначено, що органами управління комунального унітарного підприємства є, зокрема, керівник підприємства, який призначається (обирається) органом, до сфери управління якого належить підприємство, або наглядовою радою цього підприємства (у разі її утворення) і є підзвітним органу, який його призначив (обрав).

Судом встановлено, КП «Зеленбуд» ЧМР створено на базі відокремленої частини майна спільної власності територіальної громади міста Чернігова (комунальне майно), власником КП «Зеленбуд» ЧМР є територіальна громада міста Чернігова в особі Чернігівської міської ради. Підставою створення КП «Зеленбуд» ЧМР є утримання, відновлення, організація, підтримання, реконструкція та санітарне очищення об`єктів благоустрою зеленого господарства, видача дозвільної документації як спеціалізоване комунальне підприємство, яке укомплектоване спеціальною технікою та механізмами, кваліфікованими спеціалістами і одержання на цій основі прибутків в інтересах власника і трудового колективу. Підприємство є унітарним комунальним комерційним підприємством (а.с.55-61).

З аналізу вищенаведених правових норм та обставин справи випливає, що комунальні підприємства створені органом місцевого самоврядування на основі комунального майна та здійснюють свою діяльність від імені територіальної громади, а тому всі прибутки, які отримано комунальними підприємствами від своєї діяльності є також власністю територіальної громади, тобто є бюджетними коштами (комунальним майном).

Аналогічна правова позиція висловлена і Верховним Судом у постанові від 14.03.2018 у справі №815/1216/16 (провадження №К/9901/6779/18), висновки якого, в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

За таких обставин суд дійшов висновку, що КП «Зеленбуд» ЧМР є розпорядником інформації щодо використання бюджетних коштів, а відповідно до пункту 5 статті 6 Закону № 2939-VI не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами.

У свою чергу, одним зі шляхів забезпечення доступу до інформації є її надання за запитами на інформацію (пункт 2 частина 1 статті 5 Закону № 2939-VI).

Так, за приписами статті 19 Закону № 2939-VI, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

У відповідності до частини 1 статті 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

При цьому, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону. Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі (частини 1,5 статті 22 Закону № 2939-VI).

З аналізу вищевикладеної норми вбачається, що остання містить вичерпний перелік підстав для відмови у задоволенні запиту на публічну інформацію, який, у свою чергу, розширеному тлумаченню не підлягає.

Таким чином, розпорядник інформації за запитом на інформацію, який відповідає вимогам статті 19 Закону № 2939-VI, зобов`язаний або задовольнити його, надавши запитувачу достовірну, точну та повну інформацію, або відмовити у задоволенні такого запиту у письмовій формі, за умови існування законних підстав, які перелічені в частині першій статті 22 Закону № 2939-VI.

З матеріалів справи випливає, що на запити позивач отримав відповіді, зокрема, і листи КП «Зеленбуд» ЧМР від 09.11.2018 №№ 865, 866 «Про надання інформації», в яких ОСОБА_1 відмовлено у наданні запитуваної інформації.

Як вбачається з вищевказаних листів, підставами для відмови у наданні позивачу запитуваних інформації та документів стало посилання відповідача на той факт, що КП «Зеленбуд» ЧМР є юридичною особою, що здійснює свою господарську діяльність на засадах повної самостійності, не фінансується з бюджету, у зв`язку з чим запитувана інформація, у розумінні статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», не є публічною, оскільки сфера дії вказаного закону не розповсюджується на відповідача (а.с.51-54).

Разом з тим суд встановив, що вказана відмова не відповідає вичерпному переліку підстав для відмови у задоволенні запиту на публічну інформацію, передбаченому частиною 1 статті 22 Закону № 2939-VI, що вказує на її протиправність.

Водночас суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з загальними засадами права, дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єкта владних повноважень, а бездіяльність - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень. Як дії, так і бездіяльність можуть мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що, відповідачем, у оскаржуваних правовідносинах, було допущено саме протиправні дії щодо відмови ОСОБА_1 у наданні запитуваної інформації, а не протиправну бездіяльність, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати протиправними такі дії та відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльністю ненадання інформації та копій документів на запити на отримання публічної інформації від 02.11.2018.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання КП «Зеленбуд» ЧМР надати позивачу запитувану публічну інформацію на його запити від 02.11.2018, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, як зазначено судом вище, у відповідності до частини 1 статті 20 Закону № 2939-VI, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Водночас судом, за результатами розгляду даної справи, встановлено протиправні дії КП «Зеленбуд» ЧМР щодо відмови ОСОБА_1 у наданні запитуваної інформації.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання КП «Зеленбуд» ЧМР надати ОСОБА_1 запитувану публічну інформацію на його запити від 02.11.2018.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що зобов`язання КП «Зеленбуд» ЧМР надати ОСОБА_1 запитувану публічну інформацію на його запити від 02.11.2018 є належним способом відновлення порушеного права позивача та слугуватиме меті усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах.

Водночас суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі «ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків.

Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A №18).

Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

У даному випадку задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання відповідача надати йому запитувану публічну інформацію на його запити від 02.11.2018, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо клопотання позивача про звернення рішення суду до негайного виконання, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283 цього Кодексу.

У свою чергу, пунктом 1 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України визначені справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Оскільки за результатами розгляду даної справи судом встановлено протиправні дії КП «Зеленбуд» ЧМР щодо відмови ОСОБА_1 у наданні запитуваної інформації та відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльністю ненадання інформації та копій документів на запити на отримання публічної інформації від 02.11.2018, то суд дійшов висновку при відсутність правових підстав, передбачених частиною 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення рішення суду у даній справі до негайного виконання

Керуючись статтями 227, 241, 243, 244-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Зеленбуд» Чернігівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Комунального підприємства «Зеленбуд» Чернігівської міської ради щодо відмови у наданні на запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 02.11.2018 копії договору щодо закупівлі Комунальним підприємством «Зеленбуд» Чернігівської міської ради дерев ОСОБА_2 бігнонієвидної, які на початку травня 2018 року були розміщені на вулицях центральної частини м. Чернігова (вул. Серьожнікова, проспект Миру), а також копії видаткових накладних на цей товар та копії договору щодо закупівлі Комунальним підприємством «Зеленбуд» Чернігівської міської ради ящиків, в які були висаджені вищезгадані дерева Катальпи бігнонієвидної, які на початку травня 2018 року були розміщені на вулицях центральної частини м. Чернігова (вул. Серьожнікова, проспект Миру) разом з копіями видаткових накладних на ці ящики.

Зобов`язати Комунальне підприємство «Зеленбуд» Чернігівської міської ради надати ОСОБА_1 копії договору щодо закупівлі Комунальним підприємством «Зеленбуд» Чернігівської міської ради дерев ОСОБА_2 бігнонієвидної, які на початку травня 2018 року були розміщені на вулицях центральної частини м. Чернігова (вул. Серьожнікова, проспект Миру), а також копії видаткових накладних на цей товар та копії договору щодо закупівлі Комунальним підприємством «Зеленбуд» Чернігівської міської ради ящиків, в які були висаджені вищезгадані дерева Катальпи бігнонієвидної, які на початку травня 2018 року були розміщені на вулицях центральної частини м. Чернігова (вул. Серьожнікова, проспект Миру) разом з копіями видаткових накладних на ці ящики.

Визнати протиправними дії Комунального підприємства «Зеленбуд» Чернігівської міської ради щодо відмови у наданні на запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 02.11.2018 інформації та/або копій документів (договорів та/або видаткових накладних та/або підсумкової відомості ресурсів до локального кошторису) щодо вартості прямокутних клумб, включаючи вартість їх виготовлення та вартість встановлення, які були розміщені на розділювальній смузі автомобільної дороги по вулиці Рокоссовського у м. Чернігові, а також інформації та/або документів щодо вартості одного куща барбарису Тунберга, які були висаджені в вищезазначені клумби.

Зобов`язати Комунальне підприємство «Зеленбуд» Чернігівської міської ради надати ОСОБА_1 інформацію та/або копії документів (договорів та/або видаткових накладних та/або підсумкових відомостей ресурсів до локального кошторису) щодо вартості прямокутних клумб, включаючи вартість їх виготовлення та вартість встановлення, які були розміщені на розділювальній смузі автомобільної дороги по вулиці Рокоссовського у м. Чернігові, а також інформації та/або документів щодо вартості одного куща барбарису Тунберга, які були висаджені в вищезазначені клумби.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, через Чернігівський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Комунальне підприємство «Зеленбуд» Чернігівської міської ради, вул. 1 Травня, 168А, м. Чернігів, 14034, .

Суддя І.І. Соломко