Справа № 1.380.2019.000467
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/3824/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Запотічний І.І.,

судді Затолочний В.С.

секретар судового засідання Луців І.І.

представник позивача Сенько М.М.

представник відповіача Гнідець Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вомакс Україна» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2019 року (головуючий суддя Крутько О.В., м.Львів) у справі № 1.380.2019.000467 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вомакс Україна» до Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про скасування постанови про накладення штрафних санкцій,

В С Т А Н О В И В :

29 січня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вомакс Україна» (далі ТзОВ «Вомакс Україна», позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області, в якому просило визнати недійсною та скасувати постанову відповідача про накладення штрафних санкцій №0001 від 15 січня 2019 року.

В обгрунтування вимог адміністративного позову позивач покликався на те, що за результатами проведеної відповідачем перевірки характеристик продукції, яка імпортується в Україну ТзОВ «Вомакс Україна» (миючий засіб «Обезжирювач Універсальний» ТМ «Meglio»), виявлено порушення норм Технічного регламенту «Миючих засобів», в результатаі чого відповідачем прийнято спірне рішення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2019 року у справі № 1.380.2019.000467 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вомакс Україна» подало апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального процесуального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та прийняти рішення, яким задовольнити позов.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач покликається на те, що суд першої інстанції не врахував при прийнятті оскарженого рішення те, що відповідач провів позапланову перевірку із порушенням вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», зокрема, щодо підстав та строків проведення перевірки. Крім того, позивач стверджує, що суд першої інстанції, розглядаючи справу у порядку спрощеного провадження, порушив його право на участь в судовому засіданні під час розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечує, просить її відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін, зважаючи на наступне.

Як встановлено судом з матеріалів справи 10 січня 2019 року головний спеціаліст відділу ринкового нагляду Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області Бальцар Наталія Аркадіївна, на підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області від 04 січня 2019 року №26 та направлення на проведення перевірки від 04 січня 2019 року №22 провела перевірку характеристик продукції, що імпортується в Україну ТзОВ «Вомакс Україна», а саме миючого засобу «Обезжирювач Універсальний» ТМ «Meglio».

Позапланову перевірку у ТзОВ «Вомакс Україна» здійснено за результатами перевірки в Головному управлінні Держпродспоживслужби у Одеській області (акт №1439 від 23.10.2018 року), на підставі супровідної документації (видаткова накладна №3 від 26 січня 2018 року) з метою відстеження походження вищевказаної продукції та її подальший обіг.

В ході перевірки встановлено порушення п.19 п.1 додатку 2 Технічного регламенту «Миючих засобів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 717 від 20.08.2008 року, які зафіксовані в акті перевірки характеристик продукції від 10 січня 2019 року № 000001.

Поряд з цим 10 січня 2019 року Головний спеціаліст відділу ринкового нагляду Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області Бальцар Наталія Аркадіївна склала протокол № _0002 про виявлені порушення, які полягають у введені в обіг продукції, щодо якої неналежно застосований знак відповідності, що є порушенням п. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

15 січня 2019 року Головне управління Держпродспоживслужби у Львівській області, за результатами акту перевірки №0000001 від 10 січня 2019 року, прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №0002 від 15 січня 2019 року винесло постанову № 0001, якою на ТзОВ «Вомакс Україна» накладено штраф у розмірі 8500 грн.

Позивач, не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні вимог адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що у спірних відносинах відповідач діяв у спосіб визначений законом та у межах наданих законом повноважень, а тому підстав для скасування оскарженої постанови відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком та зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року №667 (далі - Положення №667), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

Основними завданнями Держпродспоживслужби, серед іншого, є здійснення ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності (підпункт 4 пункту 3 Положення №667).

Згідно із підпунктом 7 пункту 4 Положення №667 Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері здійснення державного ринкового нагляду: проводить перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирає зразки продукції та забезпечує проведення їх експертизи (випробування); приймає у випадках та порядку, визначених законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснює контроль стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень; вживає у порядку, визначеному законом, заходів до притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні встановлених вимог.

За змістом пункту 7 цього ж Положення, Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції регулюються Законом України від 02 грудень 2010 року № 2735-VI «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (далі - Закон України № 2735-УІ ), інші нормативно-правові акти, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічні регламенти.

Відповідно до абзацу 8 частини 1 статті 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Виходячи зі змісту статті 11 згаданого вище Закону з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності: проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування); приймають у випадках та порядку, визначених цим Законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснюють контроль стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень; вживають у порядку, визначеному цим та іншими законами України, заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень вимог цього Закону та встановлених вимог.

Згідно частини 1 статті 22 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» заходами ринкового нагляду є:

1)перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування);

2)обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають:

а)обмеження надання продукції на ринку;

б)заборону надання продукції на ринку;

в)вилучення продукції з обігу;

г)відкликання продукції;

3)контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів;

4)попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.

Як підтверджується матеріалами справи, зокрема й змістом акту перевірки №0000001 від 10 січня 2019 року позивач не заперечує факт введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам. При цьому юридична відповідальність настає саме за порушення введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, а тому відповідач правомірно констатував факт порушення позивачем вимог Технічного регламенту «Миючих засобів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 717 від 20 серпня 2008 року.

Разом з тим, ТзОВ «Вомакс Україна» як на підстави для скасування оскарженої постанови відповідача покликалось на порушення останнім порядку проведення перевірки, а саме недотримання строків перевірки та відсутності передбачених законом підстав для такої перевірки. Цими доводами позивач обґрунтовує як свій позов так і апеляційну скаргу.

З такими доводами колегія суддів не погоджується. Так, згідно статті ст.24 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» позапланові перевірки характеристик продукції проводяться за зверненнями споживачів (користувачів) відповідної продукції, а також органів виконавчої влади, виконавчих органів місцевих рад, правоохоронних органів, громадських організацій споживачів (об`єднань споживачів), у яких міститься інформація про розповсюдження продукції, що завдала шкоди суспільним інтересам чи має недоліки, що можуть завдати такої шкоди, і відсутня інформація, за якою виробника такої продукції може бути ідентифіковано, але міститься інформація, за якою може бути встановлено розповсюджувача, у якого було придбано (виявлено) таку продукцію. Отже, отримавши оперативне сповіщення від Головного управління Держпродспоживслужби у Одеській області щодо розповсюдження ТОВ «Сільпо-Фуд» продукції, а саме мийного засобу ТМ «Meglio» Lemon, відповідачем з метою перевірки характеристик продукції у ТзОВ «Вомакс Україна» який є розповсюджувачем продукції відповідно до представлених документів призначено позапланову перевірку.

Покликання позивача, що вказана відповідачем підстава для проведення позапланової перевірки підстава не передбачена Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суд відхиляє з огляду на те, що до спірних відносин слід застосовувати саме Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», який є спеціальним законом. Саме на підставі цього Закону і проведено перевірку, про що прямо вказано у направленні головного інспектора, а до неврегульованих ним відносини застосуванню підлягає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» як загальний.

Що ж до порушення строків проведення позапланової перевірки, то такі є необгрунтованим з огляду на те, що фактично перевірка тривала один день, а саме 10 січня 2019 року, відтак строки визначені законом відповідач не порушив.

Щодо покликань апелянта про порушення права позивача на участь в судовому засіданні.

Як вбачається зі змісту адміністративного позову ТзОВ «Волмакс Україна» позивач просив проводити розгляд справи за правилами спрощеного провадження, разом з тим з викликом сторін у судове засідання.

Суд зазначає, що особливості розгляду справ в порядку спрощеного провадження визначені у статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, в контексті цієї статті розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Зважаючи на наведене, процесуальним законом передбачені як безумовні підстави для відмови у виклику сторін в судове засідання, так і диспозитивне право суду щодо відмови у виклику сторін на його розсуд, з урахуванням характеру спірних відносин та предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з. ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апеляційної скарги, на переконання колегії суддів, не спростовують висновків суду першої інстанції, та в повній мірі відповідають позиції відповідача, викладеній у відзиві до адміністративного позову, яка в цілому не суперечить чинному законодавству та спростовується наявними у матеріалах справи доказами.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 271, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вомакс Україна» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2019 року у справі № 1.380.2019.000467 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. У випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 09 липня 2019 року.