Справа № 826/14374/18
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві, Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТМ КРАФТ" до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТМ Крафт» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Державної фіскальної служби України, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 26 червня 2018 року №46/26-59-12-01-24 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТМ Крафт»;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України провести реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТМ Крафт» в реєстрі платників податку на додану вартість, як платника податку на додану вартість з 11 грудня 2014 року

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2019 року даний адміністративний позов - задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачами подано апеляційні скарги, в яких просять скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги вказують на правомірність свого рішення з посиланням на неподання позивачем декларацій протягом січня 2017 року - січня 2018 року.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він наполягав на законності оскаржуваного відповідачами рішення та просив залишити їх скарги без задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач 12 листопада 2014 року зареєстрований як юридична особа за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 18/24 та перебуває на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві. ТОВ «ДМТ Крафт» зареєстровано платником ПДВ з 11 грудня 2014 року.

Рішенням Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 26 червня 2018 року №46/26-59-12-01-24 анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМТ Крафт» відповідно до пп. «г» п. 184.1 статті 184 Податкового кодексу у зв`язку з неподанням податковому органу протягом дванадцяти послідовних податкових місяців декларацій з ПДВ.

Не погоджуючись з рішенням про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. "г" п.184.1 статті 184 ПК України анулювання реєстрації платника податків відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Згідно із абз. 2,3 п.184.2 статті 184 ПК України анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах "б"-"з" пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу. Анулювання такої реєстрації здійснюється на дату подання заяви платником податку або прийняття рішення контролюючим органом про анулювання реєстрації.

Про анулювання реєстрації платника податку контролюючий орган зобов`язаний письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації (п.184.10 статті 184 ПК України).

Наказом Міністерства фінансів України від 14 листопада 2014 року №1130 затверджено Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість.

Відповідно до п.5.5 цього Положення анулювання реєстрації за ініціативою відповідного контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах "б" - "з" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти "б" - "з" пункту 5.1 цього розділу). Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Відповідно до п.п.3 п.5.5 статті5 Положення рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є: довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку).

Згідно п.5.6 Положення за наявності зазначених підтверджуючих документів (відомостей) контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов`язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.

Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу оформляється за формою №6-РПДВ (додаток 5). Таке рішення складається у двох примірниках комісією, утвореною відповідно до розпорядження контролюючого органу, та підписується керівником контролюючого органу. У рішенні про анулювання реєстрації платника ПДВ обов`язково вказуються підстави (одна або декілька) для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Кодексу.

Зміст наведених положень свідчить про те, що анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу на підставі підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України можливе у разі неподання платником ПДВ декларацій та/або подання таких декларацій з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, протягом 12 послідовних податкових місяців безпосередньо до отримання чи складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації, зокрема, довідки про таке подання/неподання, про що прямо зазначено у пункті 5.2 розділу V Положення №1130.

Аналогічний висновок висловлений Верховним Судом під час розгляду подібної справи, постанова від 30 травня 2019 року (справа №826/11485/15).

Як встановлено судом першої інстанції, позивачу анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість на підставі п.п. "г" п.184.1 статті 184 ПК України - протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредит.

Разом з тим, відповідачем, на підтвердження неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців, довідки, яка в силу вимог п. 5.5 Положення № 1130 є передумовою для прийняття рішення про анулювання свідоцтва платника ПДВ, як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи, надано не було, та, відповідно, не виконано покладений на нього обов`язок доказування правомірності свого рішення.

За даними інформаційного фонду реєстру платників ПДВ (ТОВ «ДТМ КРАФТ» () було зареєстровано в якості платника ПДВ з 11 грудня 2014 року. Реєстрацію товариства платником ПДВ було анульовано 09 грудня 2015 року за рішенням контролюючого органу № 9/11 (ф. № 6-РПДВ) на підставі п.п. «ж» п. 184.1 статті 184 Податкового кодексу України у зв`язку з внесенням до ЄДР запису про відсутність за місцезнаходженням.

Вказане рішення оскаржене позивачем в судовому порядку.

Так, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 листопада 2016 року у справі №826/1155/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року, позов ТОВ "ДТМ Крафт" задоволено, зокрема, визнано протиправним та скасовано рішення ДПІ у Шевченківського районі Головного управління ДФС у місті Києві від 09 грудня 2015 року №9/11 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість та зобов`язано ДПІ у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві поновити реєстрацію ТОВ "ДТМ Крафт" як платника податку на додану вартість з 09 грудня 2015 року, у зв`язку із чим відновити суми податкового кредиту у зв`язку з анулюванням реєстрації платника податку на додану вартість, що обліковується за ТОВ "ДТМ Крафт", у відповідних автоматизованих системах обліку, за період із 09 грудня 2015 року до моменту набрання судовим рішенням законної сили.

За твердженням апелянтів, на виконання зазначеного рішення суду ДФС було забезпечено внесення до Реєстру змін щодо скасування анулювання реєстрації платника ПДВ, про що ДФС листом від 28 квітня 2017 року № 9393/6/99-99-08-02-01-15 повідомила ТОВ «ДТМ КРАФТ» за адресою вул. Дмитрівська, 18/24, поверх 8, м. Київ, 01054 та ГУ ДФС у м. Києві.

У зв`язку з наведеним 17 травня 2017 року поновлено реєстрацію платника ПДВ шляхом внесення до реєстру платників ПДВ запису про реєстрацію ТОВ «ДТМ Крафт» платником ПДВ з датою реєстрації 11 грудня 2014 року.

Посилання відповідачів на лист від 28 квітня 2017 року №9393/6/99-99-08-02-01-15 не приймається колегією суддів до уваги, оскільки вказаний лист, як вірно встановлено судом першої інстанції, не містить інформації про виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 листопада 2016 року у справі №826/1155/16 та поновлення реєстрації позивача платником ПДВ, а в ньому лише зазначено, що ДФС повідомляє про забезпечення виконання судового рішення в майбутньому та роз`яснює, що контролюючий орган повинен внести до Реєстру запис про реєстрацію ТОВ «ДТМ Крафт» платником ПДВ. Тобто, з наведеного листа не можливо встановити, чи було податковим органом взагалі поновлено реєстрацію позивача платником податків, тим більше, з нього не вбачається дати такої реєстрації.

Згідно статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Однак, відповідачами як суб`єктами владних повноважень не надано належних та допустимих доказів поновлення реєстрації позивача платником ПДВ з дати, на яку вони посилаються - 17 травня 2018 року.

Відтак, з огляду на несвоєчасне виконання рішення суду з боку відповідачів, ТОВ «ДТМ Крафт» не могло здійснювати господарську діяльність та, відповідно, не мало можливості подавати протягом 12 послідовних місяців податкові декларації з ПДВ з незалежних від нього причин.

За змістом п.5.10 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу може бути оскаржене в адміністративному порядку відповідно до вимог статті 56 Кодексу або до суду.

Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності такого рішення актам законодавства, а також у разі скасування судових рішень чи записів у Єдиному державному реєстрі, на підставі яких було прийняте рішення про анулювання реєстрації.

Підставою для внесення до Реєстру змін щодо скасування анулювання реєстрації, що відбулось за самостійним рішенням контролюючого органу, є рішення суду, яке набрало законної сили, або рішення контролюючого органу про скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Рішення із копіями відповідних документів направляється до Державної фіскальної служби України для внесення відповідних змін до Реєстру.

У разі скасування рішення про анулювання реєстрації, якщо інше не визначено судовим рішенням, контролюючий орган вносить до Реєстру запис про реєстрацію платника ПДВ із урахуванням таких особливостей: 1) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації в особи відсутня наступна (повторна) реєстрація, дата реєстрації платником ПДВ не змінюється.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції правомірно встановлено протиправність оскаржуваного рішення від 26 червня 2018 року №46/26-59-12-01-24 про анулювання реєстрації ТОВ «ДТМ Крафт» платником ПДВ.

Відповідно до п.6 ч.2 статті 296 КАС України в апеляційній скарзі, зокрема, зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.

Натомість, в апеляційній скарзі відповідачами не вказано, які саме обставини справи не були з`ясовані судом першої інстанції, не зазначено, у чому полягає неправильне застосування судом першої інстанції Податкового кодексу України. По суті, відповідач у скарзі цитує окремі положення Податкового кодексу України та Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588 без наведення та обґрунтування підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Як зазначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office (Case 41/74), принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись па зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія названого принципу пов`язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов`язань (протиправні дії щодо прийняття рішення про анулювання реєстрації позивача у якості платника ПДВ) для запобігання відповідальності.

Відповідно до ч. 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведені обставини свідчать про безпідставність доводів відповідачів, наведених в апеляційній скарзі, оскільки матеріалами справи не підтверджено не подання податкової звітності з вини позивача - платника податків.

Відтак, доводи апеляційної скарги відповідачів не спростовують висновків суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні та не можуть бути підставами для його скасування.

Таким чином, правомірним є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві, Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Є.В. Чаку