Справа № 160/11/19
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2019 року м. Дніпросправа № 160/11/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

секретарі судового засіданні Сколишеві О.О.,

за участі представника позивача Шевченко Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року в адміністративній справі №160/11/19 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу реклами Кам`янської міської ради, Виконавчого комітету Кам`янської міської ради про визнання рішень протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 02.01.2019 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу реклами Кам`янської міської ради, Виконавчого комітету Кам`янської міської ради, в якому просив:

- визнати рішення відділу реклами Кам`янської міської ради №01-14/294 від 28.09.2018 року про відмову в подовженні терміну дії дозволу №147 від 01.04.2004 року на розміщення зовнішньої реклами в місті Кам`янське протиправним та скасувати його;

- зобов`язати відділ реклами Кам`янської міської ради повторно розглянути його заяву від 29.08.2018 року вх.№ 40116 щодо продовження строку дії дозволу №147 від 01.04.2004 року до 01.10.2023 року.

- визнати рішення виконавчого комітету Кам`янської міської ради №367 від 28.11.2018 року про проведення демонтажу рекламних засобів в м.Кам`янському в частині демонтажу окремо розташованого рекламного засобу ФОП ОСОБА_1 (дозвіл №147 від 01.04.2004 року Заводський район Призаводська площа ПАТ «ДМК») протиправним і в цій частині його скасувати.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення відділу реклами Кам`янської міської ради від 28.09.2018 року №01-14/294 про відмову в подовженні терміну дії дозволу №147 від 01.04.2004 року на розміщення зовнішньої реклами у місті Кам`янське.

Зобов`язано відділ реклами Кам`янської міської ради повторно розглянути заяву фізичної особи-підприємця Бурія Р.Б. від 29.08.2018 року вхід.№40116 щодо продовження строку дії дозволу №147 від 01.04.2004 року до 01.10.2023 року.

Визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 28.11.2018 року №367 про проведення демонтажу рекламних засобів в м.Кам`янському в частині демонтажу окремо розташованого рекламного засобу ФОП ОСОБА_1 (дозвіл №147 від 01.04.2004 р.).

В мотивувальній частині рішення судом зазначено про відсутність підстав для задоволення вимог позивача щодо стягнення на його користь судових витрат у вигляді правничої допомоги в розмірі 9180 грн..

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині не задоволення вимог про відшкодування витрати на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції в цій частині скасувати та прийняти нове рішення про стягнення вказаних витрат на його користь.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримала, просила їх задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в прохальній частині позовної заяви та доданих доказів, позивач просив стягнути з відповідача на його користь понесені витрати, в тому числі, на правничу допомогу в розмірі 9180 грн..

На підтвердження понесених витрат позивач надав до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги з адвокатом Шевченко Л.М., акти приймання-передачі наданих правничих послуг, розрахунок понесених судових витрат, квитанцію до прибуткового касового ордеру.

Відмовляючи позивачу в задоволенні вимог про стягнення на його користь судових витрат на правничу допомогу в розмірі 9180 грн., суд першої інстанції зазначив, що позивач не надав суду доказів того, що адвокат Шевченко Л.М. належним чином веде Книгу обліку доходів та витрат, а кошти у відповідній сумі відображені в Книзі, тобто оприбутковані. Наданими суду документами обґрунтованість та фактичний обсяг витрат на правничу допомогу у конкретній адміністративній справі не підтверджено належними та допустимими доказами.

Вирішуючи дане питання колегія суддів зазначає наступне.

Так, норми статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України регулюють питання, пов`язані з витратами сторін на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 05.06.2018 року у справі №904/8308/17 встановлено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

В обгрунтування заяв про стягнення судових витрат позивачем надано акти приймання-передачі наданих правничих послуг.

Акт від 15.01.2019 року включає наступні послуги: усна консультація; вивчення наданих замовником матеріалів для підготовки позовної заяви; підготовка запиту до відділу реклами про надання доказів; вивчення та систематизація нормативних матеріалів та судової практики з приводу предмету позову, складання позовної заяви, ксерокопіювання додатків до позовної заяви, формування повного пакету позовної заяви для надання суду; складання клопотання по справі про витребування доказів у справу; складання заяви про забезпечення позову. Вартість таких послуг визначена у розмірі 6000 грн. (а.с.82 т.1).

Акт від 18.02.2019 року включає наступні послуги: участь у судових засіданнях 28.01.2019 року, 11.02.2019 року, 18.02.2019 року вартістю 3000 грн.; транспортні витрати у вказані дні судових засідань вартістю 180 грн. (а.с.208 т.1).

Колегія суддів зазначає, що послуги з ксерокопіювання додатків до позовної заяви, формування повного пакету позовної заяви для надання суду не є правничими послугами, а тому не можуть бути включені у їх вартість.

Транспортні витрати у розмірі 180 грн. також не є витратами на правничу допомогу, а крім того, вже стягнуті на користь позивача з відповідачів додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 року (а.с.246 т.1).

Стосовно участі адвоката в судових засіданнях 28.01.2019 року, 11.02.2019 року, 18.02.2019 року, колегія суддів зазначає наступне.

28.01.2019 року адвокатом Шевченко Л.М. подано до суду заяву про відкладення розгляду справи для підготовки заперечення на відзив відповідача (а.с.88 т.1).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2019 року, прийнятою в письмовому провадженні, відкладено розгляд справи на 11.02.2019 року. Журнал судового засідання відсутній (а.с.93 т.1).

Згідно журналу судового засідання від 11.02.2019 року в судовому засіданні встановлювались особи представників, їх повноважень, подання ними заперечень. Справа по суті не розглядалась, оголошено перерву, в тому числі і за клопотанням представника позивача для підготування заперечень на відзиви відповідачів. Оголошено перерву до 18.02.2019 року. Тривалість судового засідання 28 хв. (а.с.194-198 т.1).

18.02.2019 року адвокатом Шевченко Л.М. подано до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.215 т.1).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року, прийнятою в письмовому провадженні, відкладено розгляд справи на 04.03.2019 року. Журнал судового засідання відсутній (а.с.217 т.1).

За заявою представника позивача та представника відповідача, поданими до суду 04.03.2019 року, справу розглянуто та прийнято судове рішення в порядку письмового провадження (а.с. 225, 226, 229 т.1).

Таким чином, з наведеного вбачається, що адвокат позивача приймав участь в одному судовому засіданні 11.02.2019 року тривалістю 28 хв., при цьому розгляд справи по суті заявлених позовних вимог не проводився, по справі було оголошено перерву, в тому числі і за клопотанням адвоката.

Рішення у справі прийнято судом в порядку письмового провадження.

Крім того, колегія суддів зазначає, що з наданої представником позивача виписки з Книги обліку доходів, ким саме і по якій справі здійснено плату за правничу допомогу.

Суд вказує, що обсяг, види та вартість правничої допомоги є неспівмірними з урахуванням складності справи та часу, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягу, тому, співрозмірною та достатньою суд вважає суму, яка підлягає стягненню, в розмірі 3000 грн.

Вказана сума належить стягненню з Виконавчого комітету Кам`янської міської ради, оскільки інший відповідач - Відділ реклами Кам`янської міської ради є виконавчим органом Кам`янської міської ради, яка не є відповідачем у справі.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про зміну у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України рішення в частині стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року в адміністративній справі №160/11/19 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року в адміністративній справі №160/11/19 змінити.

В резолютивній частині рішення після абзацу четвертого доповнити новим абзацем, який викласти в наступній редакції: «Стягнути з Виконавчого комітету Кам`янської міської ради на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 Романа Богдановича судові витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень».

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 липня 2019 року.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак