Справа № 140/1865/15-а
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 липня 2019 року

Київ

справа №140/1865/15-а

адміністративне провадження №К/9901/11601/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стеценка С.Г.,

суддів: Рибачука А.І., Тацій Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу № 140/1865/15-а

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Немирівського міського голови Качура Олександра Вікторовича, Немирівської міської ради

про визнання протиправною бездіяльності

за касаційною скаргою Немирівської міської ради на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2016 року (колегія у складі: головуючого судді Боровицького О.А., суддів Сапальової Т.В., Матохнюка Д.Б.)

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

В серпні 2015 року ФОП ОСОБА_3 звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до Немирівського міського голови Качура О.В., Немирівської міської ради, в якому просила визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати Немирівського міського голову Качура О.В. виконати рішення 26 сесії Немирівської міської ради 6 скликання від 24 грудня 2014 року № 879 «Про поновлення договору оренди земельної ділянки ФОП ОСОБА_3 »; стягнути судові витрати, в тому числі суму сплаченого судового збору за подання вказаного позову та витрат за надання правової допомоги.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Немирівський районний суд Вінницької області постановою від 07 червня 2016 року позов задовольнив частково. Визнав протиправною бездіяльність міського голови Качура О.В. щодо невиконання ним рішення 26 сесії Немирівської міської ради 6 скликання від 24.12.2014 № 879 «Про поновлення договору оренди земельної ділянки ФОП ОСОБА_3 ». Стягнув з Державного бюджету на користь ОСОБА_3 сплачену суму судового збору 73 грн., 08 коп. за подання адміністративного позову згідно квитанції від 10.08.2015. в стягнені судових витрат за надання правової допомоги відмовив.

Вінницький апеляційний адміністративний суд постановою від 17 серпня 2016 року скасував постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 07 червня 2016 року в частині відмови в стягненні судових витрат за надання правової допомоги та прийняв в цій частині нову постанову, якою ухвалив стягнути з Немирівського міського голови Качура О. В . понесені ФОП ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 812,00 грн. В решті постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 07 червня 2016 року залишив без змін.

Суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції в зазначеній частині виходив з того, що з матеріалів вказаної адміністративної справи встановлено, що ОСОБА_6 провів в судовому засіданні 84 хвилини, а тому розмір витрат на правову допомогу, які підлягають компенсації становить 812 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

12 вересня 2016 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Немирівської міської ради на постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2016 року, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, а постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 07 червня 2016 року - залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що квитанції на підтвердження оплати за надання адвокатом правової допомоги не відповідають даті реєстрації в суді позовної заяви. Крім цього, скаржником наголошено на тому, що в період з 10.08.2014 по 10.08.2016 в судах перебувало 7 справ за участю Немирівської міської ради та ФОП ОСОБА_3 , а тому вимога позивача про сплату коштів за надання правової допомоги на підставі поданих квитанцій в сумі 10 000 грн. є неправомірною та не відповідає дійсним витратам позивача по цій справі.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 14 вересня 2016 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Немирівської міської ради.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». З цієї дати набула чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС України, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 червня 2019 року, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стеценко С.Г., судді: Рибачук А.І., Тацій Л.В., справу передано головуючому судді.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

19.11.2008 між Немирівською міською радою в особі міського голови Качура В.М., яка виступає орендодавцем та ПП ОСОБА_3 яка виступає орендарем було укладено договір оренди землі, відповідно до якого, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення загальною площею 0,0120 га в тому числі під проїздами, проходами, площадками за рахунок земель Немирівської міської ради терміном на п`ять років з переважним правом поновити договір на новий строк, про що орендар повинен не пізніше 90-та днів до закінчення терміну дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити дію договору.

Договір підписаний сторонами, зареєстрований у Вінницькій регіональній філії Державне Підприємство "Центр ДЗК при Держкомземі України" про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.04.2009 року за № 06.

Під час дії договору оренди землі від 19.11.2008 ФОП ОСОБА_3 розпочала будівництво комерційної споруди на орендованій земельній ділянці на підставі дозволу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області від 23.12.2012.

ФОП ОСОБА_3 належним чином використовувала земельну ділянку, порушень земельного законодавства не допускала, вчасно сплачувала орендну плату.

26 сесією 6 скликання Немирівської міської ради було прийнято рішення № 879 від 24.12.2014 "Про поновлення оренди земельної ділянки ФОП ОСОБА_3 " згідно якого з ФОП ОСОБА_3 поновлено договір оренди на використання земельної ділянки площею 0,0120 га за адресою: АДРЕСА_1 ; міському голові доручено поновити договір оренди на використання земельної ділянки.

Однак, дане рішення не виконувалось, у зв`язку з чим, позивач звернулася до суду з вказаним позовом в якому, крім іншого, просила стягнути витрати на правову допомогу.

Суд апеляційної інстанції переглядав постанову Немирівського районного суду Вінницької області лише в частині відмови у задоволенні вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Відповідно до ст. 94 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017), якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Згідно ст. 87 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017), судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов`язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Згідно ст. 90 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017), витрати, пов`язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

У разі звільнення сторони від оплати надання їй правової допомоги витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок Державного бюджету України.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до глави 6 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017), склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі.

За змістом вищезазначених норм вбачається, що на підтвердження витрат на правову допомогу суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Слід також зазначити, що в підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Суд зазначає, що витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася в справі тією особами або особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.08.2015 між позивачем та адвокатом Чоловським О.М. було укладено угоду № 49 про надання правової допомоги (а.с.15)

Крім того, в матеріалах адміністративної справи міститься акт прийому-передачі виконаних робіт від 01.12.2015 та квитанція № 67 від 10.11.2015 (а.с.32-33).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" з 01 травня 2016 року мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1450 грн.

Виходячи з викладеного, за годину роботи адвоката (60 хвилин) в судовому засіданні розмір компенсації становить 580 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 провів у судовому засіданні 84 хвилини, а тому суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що розмір витрат на правову допомогу, які підлягають компенсації становить 812 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач має право на компенсацію понесених нею витрат на правову допомогу у розмірі 812 грн., що вірно визначено судом апеляційної інстанції.

У відповідності до частини першої статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди попередніх інстанцій прийняли рішення при дотриманні норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цього не спростовують, тому касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Оскільки, колегія суддів залишає в силі рішення судів попередніх інстанцій, то відповідно до частини шостої статті 139 КАС України, понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Немирівської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: С.Г. Стеценко

Судді: А.І. Рибачук

Л.В. Тацій