Справа № 442/4550/19
Суддя: Павлів З. С.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/4550/19
Провадження №2-а/442/94/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд м. Дрогобича в складі:

головуючого - судді Павлів З.С.,

за участю секретаря судового засідання Михавко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дрогобичі справу № 442/4550/19 провадження 2-а/442/94/2019 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення -

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 12.06.2019 інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, старшим лейтенантом поліції п. Гадада Ігорем Ігоровичем було винесено постанову серії НК № 496728 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. У вказані постанові зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о год. 10 хв. у Львівській області м.Дрогобич вулиця 22 січня, вулиця Млинарська, вулиця Війтівська Гора, будучи посадово-відповідальною особою, порушив правила, норми та стандарти ДСТУ 3387-97, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні вулиць у м.Дрогобич Львівської області , а саме не усунув недоліки, зазначені в актах обстеження ВШМ від 12.06.2019 р. по вул. 22 січня, вулиця Млинарська, вул. Війтівська Гора та не вжив заходів щодо своєчасного обмеження в русі, чим рушив п.1.5. ПДР України та ч.3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух». Вважає оскаржувану постанову такою, що підлягає скасуванню з підстав відсутності складу правопорушення, та закрити провадження в справі. Зазначає, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України щодо її змісту та процедури складення, а тому є незаконною і підлягає скасуванню.

26.06.2019 ухвалою судді відкрито провадження у справі.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, відповідач не скористався своїм правом подати суду відзив на позовну заяву.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними в справі матеріалами (ч. 6 ст.162 КАС України).

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд розглянув справу у відсутності сторін, на підставі долучених до справи доказів та у відповідності до ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч.1 ст.140 КУпАП України є порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Судом встановлено, що постановою інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, старшим лейтенантом поліції п. Гадада Ігорем Ігоровичем серії НК №496728 Суду В.С. притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в сумі 1020грн.

Із вказано постанови випливає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о год. 10 хв. у Львівській області м.Дрогобич вулиця 22 січня, вулиця Млинарська, вулиця Війтівська Гора, будучи посадово-відповідальною особою, порушив правила, норми та стандарти ДСТУ 3387-97, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні вулиць у м. Дрогобич Львівської області , а саме не усунув недоліки, зазначені в актах обстеження ВШМ від 12.06.2019 р. по вул. 22 січня, вулиця Млинарська, вул. Війтівська Гора та не вжив заходів щодо своєчасного обмеження в русі, чим рушив п. 1.5. ПДР України та ч. 3 ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух».

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 займає посаду заступника директора Комунального підприємства «Комбінат міського господарства», яке, в свою чергу, здійснює ремонт та утримання доріг м.Дрогобич на підставі укладених договорів з Департаментом міського господарства Дрогобицької міської ради. Однак, виконання вказаних ремонтних робіт здійснюється лише і виключно на підставі замовлень уповноваженої особи власника дороги, тобто Департаменту міського господарства. У Комунального підприємства «Комбінат міського господарства» відсутні повноваження самостійно вирішувати питання проведення ремонтних робіт вулиць у м. Дрогобич та відповідно залучати до їх виконання бюджетні кошти, розпорядником яких КП «Комбінат міського господарства» не є. Єдиним повноважним органом, який забезпечує організацію дорожнього руху в м.Дрогобичі, здійснює ремонт вулиць та їх утримання, згідно норм, є Дрогобицька міська рада та її виконавчі органи.

На підставі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності.

Державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях (ст.10 Закону).

Органом управління у Львівській області є Служба автомобільних доріг у Львівській області.

Статтями 11, 13 Закону передбачені обов`язки та відповідальність органу державного управління автомобільними дорогами загального користування. Зокрема, на орган державного управління автомобільними дорогами загального користування покладено обов`язок із забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів, організації будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими державними стандартами і нормами (п.п.5, 6 ч. 1 ст.11 Закону). Крім цього, орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за: стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування, якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування (п.1, 2 ст.13 Закону).

З наведеного вбачається, що положення Закону в імперативному порядку, чітко та однозначно визначають відповідальних осіб за утримання автомобільних доріг та не містить певних виключень чи застережень у цьому питанні.

Аналогічні положення передбачені і в ст.9 Закону України від 30.06.1993 року №3353 XII «Про дорожній рух», відповідно до якої до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; визначення нормативів та виділення необхідних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; виявлення аварійно-небезпечних ділянок та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод і впровадження у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення організації дорожнього руху.

Статтею 24 того ж Закону встановлено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Таким чином, зазначені норми законодавства України чітко і однозначно засвідчують, що власником автомобільних доріг загального користування в Україні є держава в особі уповноваженого органу державного управління автомобільними дорогами - Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор) та його органів на місцях (Служба автомобільних доріг у Львівській області), на який покладено всю повноту відповідальності за стан автомобільних доріг, а також обов`язок відшкодування збитків автовласникам, завданих внаслідок неякісного стану автомобільних доріг.

Доказів того, що позивач є посадовою особою, яка відповідальна за обов`язки щодо дотримання правил, норм та стандартів ДСТУ 3387-97, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні вулиць у м. Дрогобич Львівської області , усунення недоліків, зазначених в актах обстеження ВШМ від 12.06.2019 р. по вул.22 січня, вулиця Млинарська, вулиця Війтівська Гора та вжиття заходів щодо своєчасного обмеження в русі згідно ч. З ст. 12 ЗУ «Про дорожній рух», суду не надано.

Зазначаючи у оскаржуваній постанові факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, відповідач в порушення вимог ч.2 ст.283 КУпАП не вказав нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, а лише формально послався на те, що ОСОБА_1 порушив норми ДСТУ 3587-97, зазначивши п. 1.5 ПДР України.

Судом, під час дослідження матеріалів справи встановлено, що відповідач порушив норми встановленні Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, а також норми ст.283 КУпАП.

Так, при винесені постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, інспектором конкретно не зазначено склад адмінправопорушення, в графі «до постанови додаються» не зазначено фототаблиці, а також акта обстеження ділянки вулично-шляхової мережі.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, тобто сукупності встановлених законом об`єктивної і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Диспозицією ч.1 ст.140 КУпАП України передбачено притягнення особи до відповідальності за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасного заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Відповідачем не зазначено безпосередньо яких правил норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху порушені позивачем, а лише зазначено на порушення вимог ДСТУ 3587-97.

Суд приходить до висновку, що в даному випадку Суду В.С. неможливо визнати належним суб`єктом адміністративного правопорушення, тобто посадовою особою яка не вжила заходів щодо усунення недоліків, зазначених в актах обстеження ВШМ від 12.06.2019 р. по вул.22 січня, вулиця Млинарська, вул.Війтівська Гора та не вжив заходів щодо своєчасного обмеження в русі, що виключає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП.

Щодо порушення ОСОБА_1 вимог ч. 3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух», оскільки не вжито заходів щодо своєчасного обмеження в русі слід зазначити таке.

Відповідно до ч.З ст.12 Закону України «Про дорожній рух» посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані: при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху.

Умови, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, та порядок дій при їх існуванні визначені Порядком тимчасового обмеження або заборони руху транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на окремих ділянках автомобільних ріг загального користування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України , 27 червня 2007 р. № 879.

При цьому згідно п.1 вказаного Порядку, цей Порядок визначає дії уповноважених підрозділів Національної поліції, підпорядкованих Укравтодору служб автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м.Севастополі або уповноважених ним підприємств та організацій (далі - дорожні підприємства), Укртрансбезпеки або її територіальних органів у разі виникнення на окремих ділянках автомобільних доріг загального користування умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху або можуть призвести до пошкодження та руйнування автомобільних доріг.

Таким чином, сфера дії даного Порядку не поширюється на Комунальне підприемство «Комбінат міського господарства» та його посадових осіб, а тому не длягає до застосування останніми.

Згідно ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, судом було встановлено, що під час складання постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем були порушені вимоги ст.ст.268, 283 КУпАП, на підтвердження правомірності своїх дій відповідач жодних доказів суду не надав. Крім того, дослідивши надані докази суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні підтверджуючі дані, що правопорушення до якого він був притягнутий відноситься до його компетенції. За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає до скасування.

За змістом п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративні правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема при встановленні відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72, 77, 79, 90, 271, 286, 295 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Постанову серії НК №496728 від 12.06.2019 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КпАП України - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення -закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Павлів З.С.