Справа № 340/1258/19
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2019 року м.Кропивницький Справа № 340/1258/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ю.П. Пасічника, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , рнокпп НОМЕР_2 , надалі - позивач) до Міністерства оборони України (03168, Повітрянофлотський проспект, 6, м. Київ, , надалі - відповідач), третя особа Кіровоградський обласний військовий комісаріат (25006, вул. Кавалерійська, 17/19, м. Кропивницький, , надалі третя особа) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
22.05.2019р. позивач звернувся до суду з позовом в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову у виплаті мені, ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги, як інваліду II групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, викладеного в пункті 23 Протоколу засідання Комісії від 05 квітня 2019р. №41;

- зобов`язати Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийняти рішення про призначення мені, ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) одноразової грошової допомоги згідно із Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991р. № 2011-ХІІ та відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008р. № 499, та надіслати його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги.

Ухвалою суду від 23.05.2019р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У зв`язку з перебування судді у плановій відпустці у період з 11.06.2019р. по 08.07.2019р. складення рішення здійснено 09.07.2019р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив військову службу у лавах Збройних Сил СРСР з 01.09.1964р. по 26.03.1991р., під час якої в період з 18.07.1989р. по 17.10.1989р. приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 30-км зоні.

14.10.1999р. позивачеві вперше була встановлена безстроково ІІІ група інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З 03.03.2017р. позивачеві було встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

За призначенням та отримання компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач не звертався.

04.02.2019р. позивач звернувся до третьої особи по справі із заявою про подання відповідачеві документів та висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення 03.03.2017р. ІІ групи інвалідності в порядку передбачено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей».

Відповідно до п. 23 протоколу №41 від 05.05.2019р. засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, позивачеві було відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги з тих підставі, що під час встановлення інвалідності ІІІ групи у 1999р. не існувало правової норми щодо виплати одноразової грошової допомоги, а також зазначено, що групу інвалідності змінено понад дворічний термін після встановлення первинної групи інвалідності.

Вважаючи вказану відмову протиправною позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідачем вимоги позову не визнаються з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.43-45).

Дослідивши подані учасниками справи документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд дійшов висновку, що в задоволенні позову належить відмовити з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в період з 01.09.1964р. по 26.03.1991р. проходив дійсну військову службу у ВС СРСР, що підтверджується послужним списком (а.с.36-41).

Відповідно до пункту 13 вказаного послужного списку позивач в період проходження військової служби, а саме з 18.07.1989р. по 12.10.1989р. виконував службові обов`язки з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 30-км зоні, що також підтверджується архівною довідкою від 27.12.2016р. (а.с.34).

Згідно витягу із акту огляду у МСЕК від 04.10.1999р. №189/1 позивачеві встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням пов`язаним з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що також підтверджено постановою військово-лікарської комісії Одеського військового округу (а.с.10-13).

Відповідно до Довідки до акту огляду медико-соціальної експертною комісією №612044 позивачеві з 03.03.2017р. позивачеві встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням пов`язаним з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що також підтверджено Експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України від 06.02.2017р. (а.с.14,15).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 20 грудня 1991 року № 2011-XII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

З метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю яка настала внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, на підставі ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, позивач 29.01.2019р., через Кропивницький міський військовий комісаріат, звернувся із заявою та пакетом необхідних документів про призначення та виплату одноразової допомоги до відповідача (а.с.30 звор.).

Заява позивача разом з пакетом документів була направлена до відповідача 07.02.2019р. (а.с.30).

05.04.2019р. на засідання Комісії Міністерства оборони України розглянуто подані позивачем документи та прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, яка мотивована тим, що позивач не має права на одержання одноразової грошової допомоги, оскільки на час встановлення інвалідності в 1999 р. не існувало правової норми щодо виплати одноразової грошової допомоги, а також вказано, що згідно з п. 4 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п. 8 Порядку призначення і виплат одноразової грошової допомоги, затвердженого Постановою КМУ від 02.12.2013р. №975, у разі зміни групи інвалідності доплата одноразової грошової допомоги здійснюється за умови, якщо зміна відбулася протягом двох років після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності (а.с.42).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991р. № 1934-XII соціальний і правовий захист військовослужбовців, резервістів, які виконують обов`язки служби у військовому резерві, військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) і спеціальні збори, та членів їх сімей здійснюється відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та інших нормативно-правових актів.

Станом на дату встановлення позивачеві ІІІ групи інвалідності (14.10.1999р.) стаття 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII передбачала, що військовослужбовці, а також військовозобов`язані, призвані на збори, підлягають державному обов`язковому особистому страхуванню на випадок загибелі або смерті в розмірі 100-кратного мінімального прожиткового рівня населення України на час загибелі або смерті, а також в разі поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних у період проходження служби (зборів), у розмірі, залежному від ступеня втрати працездатності, що визначається у відсотковому відношенні від загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті.

Умови страхування і порядок виплат страхових сум військовослужбовцям і військовозобов`язаним, призваним на збори, та членам їх сімей встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Умов державного обов`язкового особистого страхування військовослужбовців і військовозобов`язаних, призваних на збори, і порядок виплат їм та членам їх сімей страхових сум, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 1992 р. № 488 (в редакції чинній на момент встановлення позивачеві ІІІ групи інвалідності), державне обов`язкове особисте страхування військовослужбовців і військовозобов`язаних, призваних на збори, проводиться Національною акціонерною страховою компанією "ОРАНТА" за рахунок коштів державного бюджету, що виділяються Міністерству оборони, Міністерству транспорту та зв`язку, Національній гвардії, Адміністрації Державної прикордонної служби, Міністерству внутрішніх справ, Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки та іншим військовим формуванням, що створені Верховною Радою України* (п.1).

Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" виплачує страхові суми у разі втрати застрахованим працездатності, що сталася внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних в період проходження служби (зборів), - у розмірі залежно від ступеня втрати працездатності, що визначається у процентному відношенні до загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті.

Виплата страхових сум, зазначених у підпунктах "а" і "б", у зв`язку за настанням страхової події провадиться за вирахуванням раніше виплачених страхових сум за цю ж саму страхову подію. При цьому страхова сума з даного виду страхування виплачується незалежно від виплат за іншими видами страхування і виплат у порядку відшкодування збитків. (п.п. «б» п. 6).

Вимоги щодо виплати страхової суми застрахований або його спадкоємці можуть пред`явити Національній акціонерній страховій компанії "ОРАНТА" протягом трьох років з дня настання страхової події (п. 7).

На виконання вимог ухвали суду від 23.05.2019р. НАСК «Оранта» повідомлено, що виплата страхових сум позивачеві у зв`язку із встановленням інвалідності не проводилась (а.с.19,24).

Виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, вперше була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб» від 03.11.2006 року № 328-V, що набрав чинності 01.01.2007р. та яким статтю 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в новій редакції.

Зокрема, ч. 2 ст. 16 вказаного Закону передбачала, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

При цьому суд зазначає, що Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції Закону від 03.11.2006р.) не містив будь-яких часових обмежень для звернення за одержанням одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності пов`язаної із захворюванням, яке виникло у зв`язку з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Тобто, з моменту набрання чинності новою редакцією ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у позивача виникло право на отримання одноразової грошової допомоги.

Разом з тим, позивач, після набрання чинності новою редакцією ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги не звертався.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» від 04.07.2012р. № 5040-VI, який набрав чинності 01.01.2014р., Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено статтею 16-3, пункти 8, 9 якої передбачають, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з моменту набрання чинності вищевказаним Законом (01.01.2014р.) запроваджено часове обмеження для звернення за одержанням одноразової допомоги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975).

При цьому, пунктом 2 наведеної постанови установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:

-допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. N 499 (Офіційний вісник України, 2008 р., N 39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. N 284 (Офіційний вісник України, 2007 р., N 14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. N 1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., N 89, ст. 3255);

-допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Як вже встановлено судом, право на отримання одноразової допомоги виникло у позивачки з часу запровадження виплат такої допомоги, а саме з 01.01.2007р.

Але, позивач за призначенням такої допомоги не звертався.

При цьому, звернення позивача, яке мало місце 04.02.2019р. після встановлення йому ІІ групи інвалідності, надавало б йому лише можливість на перегляд розміру одноразової грошової допомоги в разі її призначення з 01.01.2007р. на яке позивач мав право у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності у 1999 році, а не встановлення нової одноразової грошової допомоги.

Крім того, також слід зазначити, що ч. 4 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" прямо передбачає, що у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Тобто, навіть за умови своєчасного звернення позивача за отриманням одноразової грошової допомоги (01.01.2007р.), її перегляд у 2019р. був неможливий в силу положень ч. 4 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Отже, звернення за отриманням одноразової допомоги після спливу трьох років визначених ч. 8 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не надає права на отримання такої допомоги.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 90, 242 246, 250, 251, 255 Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , рнокпп НОМЕР_2 , надалі - позивач) до Міністерства оборони України (03168, Повітрянофлотський проспект, 6, м. Київ, ), третя особа Кіровоградський обласний військовий комісаріат (25006, вул. Кавалерійська, 17/19, м. Кропивницький, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного
адміністративного суду Ю.П. Пасічник