Справа № 670/173/19
Суддя: Тиханський О. Б.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 670/173/19
Провадження № 2-а-18/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2019 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тиханського О.Б.,

за участю секретаря Авсюкевич Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 Житомирського районного відділення поліції Житомирського відділу поліції в Житомирській області Нагорного Романа Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, третя особа - Житомирське районне відділення поліції Житомирського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Житомирській області,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову серії ДПО 18 № 948656 від 19.02.2019 року поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 Житомирського районного відділення поліції Житомирського відділу поліції в Житомирській області Нагорного Романа Валерійовича області про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 221, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позові зазначив, що всупереч вимогам діючого законодавства відповідач безпідставно виніс оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 221, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. Зазначає, що був зупинений відповідачем нібито за те що порушив вимоги дорожньої розмітки, тобто з порушенням вимог пп. 11.1 Правил дорожнього руху України, а також не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 (в) ПДР України та на вимогу працівника поліції не пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п. 2.4 ПДР України та відповідачем було складено відносно нього вищезазначену постанову про адміністративне правопорушення. Окрім того, позивач зазначив в позовній заяві, що не погоджується з вказаною постановою, оскільки при її складенні відповідач не обґрунтував та невірно вказав, яка саме норма Правил дорожнього руху України порушена, тобто не довів наявність в діях позивача об`єктивної сторони, окрім того. Не зібрав та не дослідив жодного доказу на підтвердження наявності в діях позивача суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення. З огляду на відсутність в діях позивача елементів об`єктивної та суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення вважає, що його дії не є адміністративним правопорушенням і він не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, а тому просить адміністративний позов задовольнити.

Ухвалою судді від 02.05.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заяв чи клопотань до суду не надав.

Третя особа в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялась належним чином, заяв чи клопотань до суду не надала.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог та на які посилався в своєму відзиві відповідач, а також доказів, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов таких висновків.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту.

Частиною другою цієї статті передбачено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно із частинами другою, четвертою статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Проаналізувавши наведені дані, дослідивши матеріали справи, в тому числі, надану позивачем копію постанови серії ДПО 18 № 948656 від 19.02.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 221, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд вважає встановленим, що оскаржувана постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. дійсно була винесена вищевказаним суб`єктом владних повноважень - відповідачем - 19.02.2019 року. В постанові вказується, що 19.02.2019 року о 16 год. 00 хв. на автошляху Т06-14, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ» 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив рух з порушенням вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, чим порушив п.п. 11.1, ПДР України.

Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, що унормовані в Постанові Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху», яку затверджено постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 (далі -ПДР).

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Згідно з п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Положеннями ст.280 КУпАП унормовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріали справи свідчать про те, що 19.02.2019 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 221, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 11.1 ПДР України, кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми шоками 5.16 «Напрямки руху по смугах», 5.17.1 «Напрямок руху по смугах». 5.17.2 «Напрямок руху по смугах», а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП водії несуть адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Отже, посилання та доводи позивача про необґрунтованість на неправильне застосування пункту ПДР України та відсутність об`єктивної і суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП відповідачем було з`ясовано, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 221, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Адміністративне стягнення було накладено в межах санкції, передбаченої ч. 5 ст. 221, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. 5 ст. 221, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі за ч. 5 ст. 221, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, відбувається в скороченому вигляді, а саме фіксація адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, відповідач правомірно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 221, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкції ч. 5 ст. 221, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 221, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами.

Керуючись ст.ст. 2-15, 20, 72-79, 122, 159-164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 293-295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 Житомирського районного відділення поліції Житомирського відділу поліції в Житомирській області Нагорного Романа Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, третя особа - Житомирське районне відділення поліції Житомирського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Житомирській області - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі через Обухівський районний суд Київської області.

Повний текст рішення було складено та підписано 09.07.2019 року.

Суддя О.Б. Тиханський