Справа № 803/1194/18
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 липня 2019 року

Київ

справа №803/1194/18

адміністративне провадження №К/9901/18031/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желтобрюх І.Л.,

суддів - Білоуса О.В., Блажівської Н.Є.,

перевіривши касаційну скаргу Державної фіскальної служби України на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2019 року у справі №803/1194/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2019 року відмовлено Державній фіскальній службі України у задоволенні клопотання про продовження строків на усунення недоліків апеляційної скарги, апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, вважаючи, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права, відповідач оскаржив її у касаційному порядку. В обґрунтування скарги її заявник посилається на те, що при поданні апеляційної скарги та у встановлені апеляційним судом строки відповідач не мав можливості сплатити судовий збір у зв`язку із зупиненням Державною казначейською службою України розрахункових операцій на обслуговуючих рахунках ДФС України. Однак, апеляційним судом зазначеного враховано не було та безпідставно повернуто апеляційну скаргу.

При вирішенні питання про наявність підстав до відкриття касаційного провадження за означеною скаргою, Верховний Суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Частиною другою статті 298 КАС України визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо він не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року задоволено повністю адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 до ДФС України про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Відповідач оскаржив зазначене рішення в апеляційному порядку.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 6 листопада 2018 року апеляційну скаргу ДФС України залишено без руху у зв`язку з несплатою скаржником судового збору за подання апеляційної скарги.

Оскільки у встановлений строк апелянтом не було усунуто недоліки апеляційної скарги, ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року вдруге подану ДФС України апеляційну скаргу повернуто апелянту, оскільки повноваження особи, яка підписала апеляційну скаргу, не були підтверджені у встановленому законом порядку.

Відповідач втретє реалізував право на апеляційне оскарження.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2019 року апеляційну скаргу ДФС України залишено без руху у зв`язку з несплатою скаржником судового збору за подання апеляційної скарги.

На виконання вимог вказаної ухвали, скаржником було подано клопотання про продовження строку на сплату судового збору, яке було мотивоване відсутністю бюджетного фінансування на сплату судового збору.

Аналізуючи наведені апелянтом обставини, апеляційний суд дійшов висновку, що проблеми, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень, не є підставою для продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Отже, оскільки у встановлений суддею строк особою, яка подала апеляційну скаргу, не усунуто недоліків апеляційної скарги, Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 30 травня 2019 року повернув апеляційну скаргу ДФС України.

Так, статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Тобто, особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Відтак, органи влади (у тому числі й податкові), що діють як суб`єкти владних повноважень від імені Держави та є учасниками процесу, мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не повинні допускати затримки та невиправданого зволікання при виконанні своїх процесуальних обов`язків.

Апеляційний суд обґрунтовано зазначив, що ДФС України має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому зупинення на рахунку податкового органу фінансових операцій, зокрема, в частині видатків, передбачених на сплату судового збору, не повинно впливати на можливість неухильного виконання останнім покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов`язків щодо оформлення апеляційної скарги.

З моменту ухвалення Волинським окружним адміністративним судом рішення (10 вересня 2018 року) відповідач неодноразово оскаржував його в апеляційному порядку. Двічі апеляційні скарги ДФС України залишалися без руху із наданням апелянту строку для усунення недоліків апеляційної скарги та сплати судового збору в установленому Законом України «Про судовий збір» розмірі. Водночас, судовий збір відповідачем сплачено не було, що й слугувало підставою для чергового повернення апеляційної скарги ДФС України згідно із оскаржуваною ухвалою апеляційного суду.

Допущена податковим органом ситуація порушує принцип правової визначеності.

Наведені відповідачем у касаційній скарзі доводи висновків суду апеляційної інстанції не спростовують. Порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права касаційним судом не встановлено.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 248, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Державної фіскальної служби України на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2019 року у справі №803/1194/18.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.Л. Желтобрюх

Судді О.В. Білоус

Н.Є. Блажівська