Справа № 640/19302/18
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 липня 2019 року № 640/19302/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С., при секретарі судового засідання Узерчук О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з Управління Активами «Прімоколект-Капітал»

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 09.08.2018, № від 09.08.2018 та № від 09.08.2018

за участі представників сторін:

від позивача - Усенко М.І.

від відповідача - Нестерук А.Ю., Кучерявий О.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з Управління Активами «Прімоколект-Капітал»» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 09.08.2018, № від 09.08.2018 та № від 09.08.2018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.11.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 05.02.2019.

Ухвалою суду від 12.03.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.04.2019.

У судовому засіданні 11.04.2019 судом оголошено перерву до 21.05.2019.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідачем було проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління Активами «Прімоколект-Капітал» з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, валютного - за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 по 31.03.2018.

Актом про результати документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління Активами «Прімоколект-Капітал» з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, валютного - за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 № 924/26-15-14-06-02/36676934 від 12.07.2018 (далі - Акт перевірки) встановлено порушення позивачем:

- пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України (далі - ПК України), що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 1 471 680 грн., у тому числі за 2015 рік - 441 326 грн., за 2016 рік - 598 693 грн., за 2017 рік - 431 661 грн.;

- п. 180.2 ст. 180, п. 190.2 ст. 190, п. 208.2 ст. 208 Податкового кодексу України, в результаті чого не визначено та не сплачено до бюджету податок на додану вартість на загальну суму 3 013 308 грн., а саме по періодах:

- лютий 2015 року - 175 145 грн.;

- липень 2015 року на суму - 365 059 грн.;

- серпень 2015 року на суму - 663 648 грн.;

- листопад 2015 року на суму - 185 766 грн.;

- лютий 2016 року на суму - 826 636 грн.;

- квітень 2016 року на суму - 478 963 грн.;

- липень 2016 року на суму - 318 091 грн.

- п. 120.1 ст. 120, п.п. 49.18.1 п. 48.18 ст. 49 Податкового кодексу України, а саме не подано розрахунок податкових зобов`язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник ПДВ, які постачаються нерезидентам, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими як платники податків, на митній території України за лютий 2015, липень 2015 та не подано податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2015, листопад 2015, лютий 2016, квітень 2016, липень 2016;

- п. 1 ч. 2 ст. 6 та абз. 1 п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-V від 08.07.2010 та п. 6 ч. 3 р. IV «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

На підставі Акту перевірки ГУ ДФС у м. Києві 09.08.2018 прийнято податкові повідомлення-рішення: № , № та № .

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління Активами «Прімоколект-Капітал» не погоджується з висновками відповідача, що викладені у спірних податкових повідомленнях-рішеннях, вважає їх протиправними та такими, що суперечать чинному законодавству України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечив у повному обсязі, посилаючись на факти та обставини, що були викладені в Акті перевірки та просив суд відмовити у його задоволенні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання ним податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, валютного - за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 по 31.03.2018.

За результатами перевірки складено Акт про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Компанія з управління Активами «Прімоколект-Капітал» питань дотримання ним податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, валютного - за період з 01.01.2015 по 31.03.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 (далі - Акт перевірки), яким встановлено порушення позивачем:

пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України (далі - ПК України), що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 1 471 680 грн., у тому числі за 2015 рік - 441 326 грн., за 2016 рік - 598 693 грн., за 2017 рік - 431 661 грн.;

п. 180.2 ст. 180, п. 190.2 ст. 190, п. 208.2 ст. 208 Податкового кодексу України, в результаті чого не визначено та не сплачено до бюджету податок на додану вартість на загальну суму 3 013 308 грн., а саме по періодах:

- лютий 2015 року - 175 145 грн.;

- липень 2015 року на суму - 365 059 грн.;

- серпень 2015 року на суму - 663 648 грн.;

- листопад 2015 року на суму - 185 766 грн.;

- лютий 2016 року на суму - 826 636 грн.;

- квітень 2016 року на суму - 478 963 грн.;

- липень 2016 року на суму - 318 091 грн.

п. 120.1 ст. 120, п.п. 49.18.1 п. 48.18 ст. 49 Податкового кодексу України, а саме не подано розрахунок податкових зобов`язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник ПДВ, які постачаються нерезидентам, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими як платники податків, на митній території України за лютий 2015, липень 2015 та не подано податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2015, листопад 2015, лютий 2016, квітень 2016, липень 2016;

п. 1 ч. 2 ст. 6 та абз. 1 п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-V від 08.07.2010 та п. 6 ч. 3 р. IV «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

На підставі Акту перевірки ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення від 09.08.2018, а саме: № 6, яким встановлено порушення пп. 134.1.1, п. 134 ст. 134 Податкового кодексу України (далі - ПК України), що призвело до заниження податку на прибуток та донарахування штрафних санкцій на загальну суму 1 710 721 грн. 00 коп.; № від 09.08.2018, яким встановлено порушення п. 180.2 ст. 180, п. 190.2 ст. 190, п. 208.2 ст. 208 ПК України, в результаті чого не визначено та не сплачено до бюджету податок на додану вартість та штрафні санкції на загальну суму 3 766 635 грн. 00 коп.; № , яким встановлено порушення пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58, п. 120.1 ст. 120 ПК України, у зв`язку з чим застосовано штрафні санкції у розмірі 2 380 грн. 00 коп.

Позивач користуючись своїм правом оскаржив спірні повідомлення-рішення в адміністративному порядку. Однак, за результатом розгляду його скарги рішенням Державної фіскальної служби України від 19.10.2018 № 34029/6/99-99-11-01-07-25 податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 09.08.2018 № , № та № залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись із висновками перевірки та винесеними за її результатами податковими повідомленнями-рішеннями від 09.08.2018 № , № та № , вважаючи їх протиправними й такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивачем було укладено Договір купівлі-продажу знаків поштової оплати (ЗПО) № 645-ЛП від 27.05.2015 з Львівською дирекцією ПАТ «Укрпошта» та Договір купівлі-продажу № 56-1103 від 01.07.2015 з Київською міською дирекцією ПАТ «Укрпошта», предметом зазначених договорів було отримання знаків поштової оплати конвертів, поштових карток.

ТОВ «Компанія з управління Активами «Прімоколект-Капітал» відповідно до банківських виписок за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 перераховано за оплату знаків поштової оплати в сумі 7 344 403, 43 грн., в тому числі: 2015 рік - 2 524 112, 08 грн.; 2016 рік - 3 191282, 95 грн.; 2017 рік - 1 569 008, 40 грн.

Крім того, між ТОВ «Компанія з управління Активами «Прімоколект-Капітал» (що діє від власного імені за рахунок та в інтересах ЗНВПІФ «Прімоколект Венчурний Фонд-1» - Замовник та ТОВ «Прімоколект.Центр Грошових Вимог» - Виконавець укладено Договіп про надання інформаційних послуг № 01/05/2015-01 від 01.05.2015.

У відповідності до п. 1.1 Договору виконавець зобов`язується надати замовнику інформаційні послуги (пов`язані із діяльністю ЗНВПІФ «Прімоколект Венчурний Фонд-1» та враховуючи специфіку складу активів венчурного фонду) стосовно інформування боржників про добровільне здійснення останніми погашення простроченої поточної та/або простроченої заборгованості, що виникла за кредитними договорами.

Відповідно до додаткової угоди від 01.05.2015 до Договору про надання інформаційних послуг № 01/05/2015-01 від 01.05.2015, для належного, повного, своєчасного та якісного виконання п. 1.1 Договору, сторони погодили наступне: замовник вправі передавати виконавцю необхідну кількість знаків поштової оплати, а виконавець зобов`язаний їх використовувати при наданні послуг згідно Договору.

З Акту перевірки вбачається, що знаки поштової оплати передавалися на ТОВ «Прімоколект.Центр Грошових Вимог» відповідно до прибуткових накладних. Списання поштових марок відбувалося на підставі актів про витрату давальницьких матеріалів, що надавалися ТОВ «Прімоколект.Центр Грошових Вимог» до ТОВ «Компанія з управління Активами «Прімоколект-Капітал».

Аналізом фінансово-господарської діяльності та первинних документів позивача не встановлено укладання від свого імені та за власний рахунок договорів відступлення прав вимоги, факторингу, проведення заходів по стягненню заборгованостей.

Крім того, згідно наданих до перевірки документів щодо діяльності ЗНВПІФ «Прімоколект Венчурний Фонд-1» встановлено, що фонд здійснював діяльність пов`язану з відступленням права вимоги, факторингу.

Таким чином, витрати щодо придбання поштових марок на загальну суму 7 344 403, 63 грн. пов`язані з діяльністю ЗНВПІФ «Прімоколект Венчурний Фонд-1», але були сплачені за рахунок позивача та віднесені до складу адміністративних витрат ТОВ «Компанія з управління Активами «Прімоколект-Капітал».

Як передбачено ст. 1 Закону України «Про поштовий зв`язок» поштова марка - це державний знак, виготовлений у встановленому законодавством порядку із зазначенням його номінальної вартості та держави, який є засобом оплати послуг поштового зв`язку, що надаються національним оператором.

У відповідності до п. 23 Положення «Про знаки поштової оплати», затверджене Наказом Міністерства транспорту і зв`язку України, придбання, а відповідно, бухгалтерський облік поштових марок здійснюється за їх номінальною вартістю.

У свою чергу, Постановою Кабінету Міністрів України від 14.05.2012 № 456 затверджено перелік бланків цінних паперів, документів суворої звітності, господарська діяльність з виготовлення яких підлягає ліцензуванню. У числі документів суворого обліку - знаки поштової оплати: маркований конверт, маркована картка, поштова марка художня, блок поштовий, малий аркуш, поштова марка стандартна.

Враховуючи, що марки вважаються грошовими документами, то звіт про їх використання має бути складено з урахуванням вимог Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, та Порядку його складання» від 28.09.2015 № 841, а саме - «Звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт».

В актах про витрату давальницьких матеріалів, що надавалися ТОВ «Прімоколект.Центр Грошових Вимог» зазначено загальну інформацію про використання поштових марок без зазначення боржників, яким повинні направлятися листи, повідомлення-вимоги, претензії про добровільне здійснення останніми погашення поточної та/або простроченої заборгованості, що виникла за кредитними договорами. Звіти про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт до перевірки не надавалися.

У зв`язку з викладеним, витрати щодо придбання знаків поштової оплати на загальну суму 7 344 403, 43 грн. є витратами ЗНВПІФ «Прімоколект Венчурний Фонд-1» та не можуть відноситись до складу адміністративних витрат ТОВ «Компанія з управління Активами «Прімоколект-Капітал».

Також судом встановлено, що ТОВ «Компанія з управління Активами «Прімоколект-Капітал» відносило до складу «Адміністартивні витрати» витрати зі сплати судового збору у загальній сумі 1 080 368, 31 грн., в т.ч. за 2015 рік - 116 443, 68 грн., за 2016 рік - 134 813, 85 грн., за 2017 рік - 829 110, 78 грн.

З матеріалів справи не вбачається, що позивач укладав від свого імені та за власний рахунок договори відступлення прав вимоги, факторингу, проведення заходів по стягненню заборгованостей.

Згідно наданих відповідачу для проведення перевірки документів щодо діяльності ЗНВПІФ «Прімоколект Венчурний Фонд-1» встановлено, що фонд здійснював діяльність пов`язану з відступленням прав вимоги, факторингу.

Отже,витрати по сплаті судового збору на загальну суму 1 080 368, 31 грн., в т.ч. за 2015 рік - 116 443, 68 грн., за 2016 рік - 134 813, 85 грн., за 2017 рік - 829 110, 78 грн., пов`язані з діяльністю ЗНВПІФ «Прімоколект Венчурний Фонд-1», але сплачені за рахунок ТОВ «Компанія з управління Активами «Прімоколект-Капітал».

У зв`язку з викладеним, на порушення пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 ТОВ «Компанія з управління Активами «Прімоколект-Капітал» безпідставно включено до складу «Адміністративні витрати» витрати на загальну суму 8 332 100, 83 грн., в т.ч. за 2015 рік - 2 589 484, 85 грн., за 2016 рік - 3 284 496, 8 грн., за 2017 рік - 2 398 119, 18 грн., 1 квартал 2018 рік - 60 000 грн. щодо придбання засобів поштової оплати та витрати по сплаті судового збору, що належить до діяльності ЗНВПІФ «Прімоколект Венчурний Фонд-1» та є витратами фонду.

Між позивачем та ООО «Примколлект» укладено Договір від 01.01.2014 № 01-10/14, відповідно до умов якого ООО «Примколлект» (далі - агент) надавало ТОВ «Компанія з управління Активами «Прімоколект-Капітал» послуги щодо інформування боржників про добровільне здійснення останнім погашення простроченої поточної та/або простроченої заборгованості, що виникла за кредитними договорами.

Відповідно до актів наданих послуг агентом надано інформаційні послуги, а саме: здійснено заходи щодо інформування боржників, які належним чином не виконали свої зобов`язання перед принципалом або клієнтами принципала по кредитним договорам, договорам позики або інших договорів, щодо суми їх заборгованості та необхідності їх погашення.

Позивачем не надано деталізації боржників, яких ООО «Примколлект» інформувало щодо заборгованостей за кредитними договорами, їх місця проживання та інформації щодо погашення заборгованостей боржниками, по яких ООО «Примколлект» здійснювало інформаційні послуги згідно Договору від 01.01.2014 № 01-10/14.

З матеріалів справи вбачається, що компанією ООО «Примколлект» здійснювалося інформування боржників, що зареєстровані на території АР Крим.

Законом України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» запроваджено вільну економічну зону «Крим», що не є митною територією України.

Також, з матеріалів справи вбачається, що послуги інформування фізичних осіб, що не виконали свої зобов`язання перед позивачем надавалися за місцем знаходженням ООО «Примколлект» по відношенню до фізичних осіб, які проживають на території АР Крим.

У матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують місцезнаходження боржників.

Положеннями п. 186.4. ст. 186 ПК України встановлено, що місцем постачання послуг є місце реєстрації постачальника, крім операцій, зазначених у пунктах 186.2 і 186.3 цієї статті.

Таким чином, послуги визначені у п. 186.3 ст. 186 ПК України, що надаються нерезидентом резиденту, є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, так як місцем постачання таких послуг є місце митної території України, що підтверджено відповідними первинними документами.

У відповідності до п. 180.2 ст. 180 ПК України особою, відповідальною за нарахування та сплату податку до бюджету у разі постачання послуг нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими як платники податку, якщо місце постачання послуг розташоване на митній території України, є отримувач послуг.

Згідно з п. 7 розділу І Порядку № 21отримувачі послуг, які постачаються нерезидентам, у тому числі їх постійним представництвам, не зареєстрованими як платники ПДВ, на митній території України, які відповідно до п. 180.2 ст. 180 ПК України є відповідальними за нарахування та сплату податку до бюджету і не зареєстровані як платники ПДВ, подають розрахунок податкових зобов`язань, нарахованих отримувачем послуг, непостійними представництвами, не зареєстрованими як платники податків на митній території України .

Як передбачено п. 181.1 ст. 181 ПК України у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

З наявних документів вбачається, що сума поставлених послуг (здійсненої оплати послуг) сукупно перевищує 1 000 000 грн. в липні 2015 року, що свідчить про те, що ТОВ «Компанія з управління Активами «Прімоколект-Капітал» підлягає реєстрації платником податку на додану вартість та повинно подавати декларацію з ПДВ з серпня 2015 року.

З Акту перевірки вбачається, що в порушення п. 180.2 ст. 180, п. 190.2 ст. 190 та п. 208.2 ст. 208 ПК України позивачем не визначено та не сплачено до бюджету ПДВ за вищевказаними операціями в розмірі 3 013 308 грн., а саме по періодах:

- лютий 2015 року - 175 145 грн.;

- липень 2015 року на суму - 365 059 грн.;

- серпень 2015 року на суму - 663 648 грн.;

- листопад 2015 року на суму - 185 766 грн.;

- лютий 2016 року на суму - 826 636 грн.;

- квітень 2016 року на суму - 478 963 грн.;

- липень 2016 року на суму - 318 091 грн.

Також, перевіркою встановлено неподання позивачем - ТОВ «Компанія з управління Активами «Прімоколект-Капітал» розрахунків податкових зобов`язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник ПДВ, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими як платники податків на митній території України.

Крім того, в порушення п. 120.1 ст. 120, п.п. 49.18.1 п. 48.18 ст. 49 Податкового кодексу України, а саме не подано розрахунок податкових зобов`язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник ПДВ, які постачаються нерезидентам, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими як платники податків, на митній території України за лютий 2015, липень 2015 та не подано податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2015, листопад 2015, лютий 2016, квітень 2016, липень 2016.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог ТОВ «Компанія з управління Активами «Прімоколект-Капітал» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 09.08.2018, № від 09.08.2018 та № від 09.08.2018.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України наведені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, якими є, зокрема, прийняття (вчинення) таких рішень, (дій, бездіяльності) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач правомірність своїх дій та прийнятих рішень довів, натомість доводи позивача не знайшли свого підтвердження та обґрунтування.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Підстави для стягнення судових витрат за правилами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Прімоколект Капітал" (03035, м. Київ, вул. Сурикова, 3-А, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.08.2018р. №, №, № відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст складено:09.07.2019

Суддя А.С. Мазур