Справа № 260/1296/18
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/5376/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Качмара В.Я., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання до вчинення дій,-

суддя в 1-й інстанції - Луцович М.М..,

час ухвалення рішення - 15.03.2019 року, 11:05 год.

місце ухвалення рішення - м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення - 21.03.2019 року,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання до вчинення дій.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що 27.09.2018 року він звернувся до ГУ ДМС України в Закарпатській області із заявою та пакетом документів для продовження посвідки про тимчасове проживання на території України у зв`язку із закінченням 30.09.2018 року дії посвідки на тимчасове проживання. Однак, відповідачем усно було відмовлено у прийнятті поданої заяви, у зв`язку з пропущенням строку для її подання. 04.10.2018 року він звернувся до відповідача із письмовою заявою до якої долучив пакет документів для отримання посвідки про тимчасове проживання на території України, однак у відповіді на вказану заяву позивачу відмовлено у прийнятті документів для отримання посвідки на тимчасове проживання, у зв`язку з пропущенням строку їх подання. Вважає, що відповідачем порушено його права передбачені п. 14 ст. 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" та порушено права його малолітнього сина на батьківське піклування та право дружини на возз`єднання сім`ї.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 311 КАС України. При цьому, колегія суддів відхиляє клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, оскільки до такого не додано доказів підстав відкладення справи і явка учасників справи в суді апеляційної інстанції не визнана колегією суддів обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку із закінченням строку дії посвідки, позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою та документами для обміну посвідки, з порушенням строку звернення встановленого п. 19 Порядку №322 та строку встановленого ч. 2 ст. 5-3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства". Відтак, відмова відповідача є правомірною. Проте колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач проживав на території України згідно посвідки на тимчасове проживання, виданої в квітні 2012 року № ТР150696, термін дії якої було продовжено до 30.09.2018 року (а.с. 16).

Так, строк дії посвідки позивача за №ТР150696 на тимчасове проживання закінчувався у неділю (вихідний день) - 30.09.2018 року.

Однак, як встановлено згідно наявних матеріалів справи та не заперечувалося сторонами особисто із заявою про обмін посвідки, у зв`язку із закінченням строку її дії, позивач звернувся до відповідача 27.09.2018 року, тобто за три календарні дні і за один робочий день до дати закінчення строку дії посвідки, однак відповідачем в усній формі було відмовлено у прийнятті таких документів

04.10.2018 року позивач звернувся до ГУ ДМС України в Закарпатській області із письмовою заявою в якій просив поновити йому строки для подачі документів та прийняти документи про оформлення посвідки про тимчасове проживання на території України.

Так, згідно листа від 31.10.2018 року, відповідач, розглянувши письмове звернення позивача, щодо поновлення строків для подачі документів на продовження посвідки на тимчасове проживання повідомив позивача, що у разі звернення іноземця або особи без громадянства із документами для обміну посвідки на тимчасове проживання з порушенням вказаного строку, такі документи не приймаються територіальними органами ДМС до розгляду, оскільки це не передбачено законодавством (а.с. 26).

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22 вересня 2011 року № 3773-VI (далі Закон № 3773) іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону № 3773 іноземці та особи без громадянства, які тимчасово проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на тимчасове проживання, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 1 Закону № 3773 посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні;

Відповідно до ст. 2 Закону № 3773 правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України. У разі якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж передбачені цим Законом, застосовуються правила, передбачені таким міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 29 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Статтею 4 Закону № 3773 визначено підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Згідно з ст. 55 Закону № 3773 іноземець або особа без громадянства подає заяву про оформлення або продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання та відповідні документи, визначені цим Законом та Кабінетом Міністрів України, особисто або через свого представника на підставі довіреності до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, зобов`язаний надати іноземцю або особі без громадянства чи його представнику опис прийнятих документів з підписом уповноваженої особи, яка їх прийняла, зазначенням її посади, прізвища та імені і дати прийняття документів.

Згідно з ч. 3 ст. 55 Закону № 3773 іноземець або особа без громадянства отримує посвідку на тимчасове проживання особисто.

Відповідно ч. 14 ст. 4 Закону № 3773 іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання дозволу на імміграцію.

Постановою Кабінету Міністрів України № 322 від 25.04.2018 затверджено порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання (далі - Порядок № 322).

Відповідно до п. 1 Порядку № 322 посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Згідно з п. 17 Порядку № 322 документи для оформлення посвідки подаються не пізніше ніж за 15 робочих днів до закінчення встановленого строку перебування в Україні.

Відповідно до п. 19 Порядку № 322 у разі закінчення строку дії посвідки документи для її обміну можуть бути подані не пізніше ніж за 15 робочих днів до дати закінчення строку її дії. У такому випадку посвідка, що підлягає обміну, після прийому документів повертається особі та здається нею під час отримання нової посвідки.

У відповідності до п. 20 Порядку № 322 керівник територіального органу / територіального підрозділу ДМС визначає працівників, які виконують функції з прийняття документів, формування заяв-анкет та видачі посвідки, і працівників, які виконують функції з оформлення посвідки (розгляд заяви-анкети, ідентифікація особи та прийняття рішення).

Відповідно до п. 21 Порядку № 322 Працівник територіального органу / територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32, 33 і 39 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства в Україні, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.

У разі виявлення факту подання документів не в повному обсязі або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган / територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформують іноземця або особу без громадянства про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням іноземця або особи без громадянства відмова надається у письмовій формі.

Відповідно до п. 32 для оформлення посвідки іноземець або особа без громадянства подають:

1) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, з візою типу D, якщо інше не передбачено законодавством і міжнародними договорами України;

2) документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника (у разі подання документів законним представником);

3) переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку;

4) дійсний поліс медичного страхування;

5) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, або документ про звільнення від його сплати.

Відповідно до пп. 11 п. 33 Порядку № 322 крім документів, зазначених у пункті 32, залежно від категорії іноземців та осіб без громадянства, визначених статтею 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", подаються: для іноземців або осіб без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або які під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", уклали шлюб з громадянами України:

- документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України. Оригінал документа повертається іноземцеві або особі без громадянства, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального органу / територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки "Згідно з оригіналом" та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів і дати;

- паспорт громадянина України, з яким іноземець перебуває у шлюбі, який подається особисто громадянином України. Оригінал документа повертається громадянину України, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального органу / територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки "Згідно з оригіналом" та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів і дати.

Відповідно до листа ГУ ДМС в Закарпатській області від 31.10.2018 року, відповідач, розглянувши письмове звернення позивача, щодо поновлення строків для подачі документів на продовження посвідки на тимчасове проживання повідомив позивача, що у разі звернення іноземця або особи без громадянства із документами для обміну посвідки на тимчасове проживання з порушенням вказаного строку, такі документи не приймаються територіальними органами ДМС до розгляду, оскільки це не передбачено законодавством.

Колегія суддів зазначає, що положеннями Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання № 322 від 25 квітня 2018 року визначено строк подання документів для оформлення посвідки та для її обміну.

Поряд з тим, суд зазначає, що ні Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", ні Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання не встановлюють права відповідача суб`єкта владних повноважень не прийняти документи, які подані до розгляду з підстав порушення строку їх подання.

За правилами встановленими ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить висновку, що відповідач суб`єкт владних повноважень, на якого відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладено обов`язок доказування у даній справі, не довів правомірності відмови у прийнятті у позивача документів для отримання посвідки на тимчасове проживання лише з підстав пропуску строку звернення, відтак позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо вимог про поновлення строку для подання документів для оформлення, обміну посвідки, то колегія суддів в таких відмовляє, оскільки поновлення такого виду строків не відноситься до компетенції суду.

Щодо позовних вимог до відповідача про здійснення оформлення та видачі нової посвідки, то колегія вважає їх передчасними, оскільки відповідачем не розглядався пакет документів поданих позивачем, а отже такі вимоги теж до задоволення не підлягають.

Вирішуючи питання судових витрат, колегія суддів вважає, що слід стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Грибоєдова, буд. 12 А, ) судові витрати у розмірі 1057,20 грн. (одна тисяча п`ятдесят сім гривень двадцять копійок).

Керуючись ст.ст.308,311,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року у справі № 260/1296/18 - скасувати та прийняти нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області щодо відмови у прийнятті документів у ОСОБА_1 для отримання посвідки на тимчасове проживання.

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області прийняти заяву ОСОБА_1 щодо отримання посвідки на тимчасове проживання та розглянути пакет документів.

В решті позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Грибоєдова, буд. 12 А, ) судові витрати у розмірі 1057,20 грн. (одна тисяча п`ятдесят сім гривень двадцять копійок).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. Я. Качмар
В. В. Ніколін
Повний текст постанови виготовлений 10 липня 2019 року.