Справа № 140/8/19
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/4208/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

представника відповідача Виш А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року (прийняту у м. Луцьку суддею Лозовським О.А.) про забезпечення позову в адміністративній справі № 140/8/19 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки),

В С Т А Н О В И В :

У січні 2019 року фізична особа-підприємець (далі - ФОП) ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив визнати протиправними і скасувати вимоги Головного управління ДФС у Волинські області (далі ГУ ДФС у Волинській області) про сплату боргу (недоїмки) № Ф-16566-23-У від 24.09.2018 та № Ф-16566-2 від 09.10.2018.

20.03.2019 позивач подав до суду за вх. № 4280/19 заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 56185604 від 16.04.2018, відкритому на виконання оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-16566-23-У від 24.09.2018.

Заява обґрунтована тим, що при примусовому виконанні оскаржуваної ним вимоги було заблоковано його рахунки, застосовано арешт на його майно і кошти, що може завдати значних матеріальних збитків позивачу, у зв`язку з чим невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить поновлення його порушених прав, що в свою чергу матиме негативні наслідки. Крім того, оскаржувана вимога є очевидно протиправною.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року заяву ФОП Сорокопуда М.О. про забезпечення позову задоволено.

Зупинено стягнення за вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 24.09.2018 № Ф-16566-23-У на підставі якої державним виконавцем Першого відділу ДВС міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області відкрито виконавче провадження від 11.10.2018 ВП №57412883.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, її оскаржило ГУ ДФС у Волинській області, яке вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права та з помилковим застосуванням норм матеріального права. Тому просило ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд не звернув уваги на те, що позивачем не наведено достатніх доказів на обгрунтування поданої заяви та належних доказів наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги із аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За приписами статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову (частини четверта - шоста статті 154 КАС України).

Відповідно до статті 151 КАС України, якою визначено види забезпечення позову, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Не допускається забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У абзаці другому пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» вказано, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Із наявної у справі інформації про виконавче провадження видно, що державний виконавець Першого відділу ДВС міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області 10.10.2018 відкрив виконавче провадження № 57412883 з примусового виконання оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-16566-23-У від 24.09.2018.

А 06.03.2019 ним винесено постанову про арешт коштів боржника та розшук майна боржника, зокрема, легкового автомобіля марки «Audi», модель - Q5, рік виробництва 2013, VIN- НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , колір - коричневий.

Пунктом другим частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Задовольняючи клопотання позивача про забезпечення позову, суд вказав про доведеність існування обставин, визначених у статті 150 КАС України, для забезпечення позову, зокрема, що невжиття заходів забезпечення позову може завдати значних матеріальних збитків позивачу та істотно ускладнить поновлення його порушених прав; може призвести до позбавлення позивача можливості виконувати свої зобов`язання перед контрагентами, що додатково тягне за собою сплату штрафних санкцій, можливості сплачувати заробітну плату працівникам, здійснення стягнення на підставі цього виконавчого документа призведе до значних майнових збитків і до неможливості здійснення підприємницької діяльності позивачем. Невжиття заходів забезпечення позову також може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача до ухвалення рішення в цій справі та для відновлення порушених прав позивачу необхідно буде докласти значних зусиль, часу та витрат.

Погоджуючись із такими висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду також зазначає, що крім зазначених вище обставин у випадку стягнення коштів за результатами виконавчого провадження та скасування оскаржуваної вимоги у позивача виникне необхідність докладення додаткових зусиль для повернення надлишково стягнутих коштів, зокрема шляхом заявлення відповідного позову до суду тощо.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, що відповідно до статті 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року про забезпечення позову в адміністративній справі № 140/8/19 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 11 липня 2019 року.