Справа № 826/5071/17
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 липня 2019 року

Київ

справа №826/5071/17

адміністративне провадження №К/9901/18496/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Білоуса О.В., Блажівської Н.Є., Желтобрюх І.Л., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ред Оптімал" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ред Оптімал" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 2 жовтня 2017 року позов задоволено.

Головне управління ДФС у м. Києві, не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, подало апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 2 листопада 2017 року апеляційну скаргу залишив без руху у зв`язку з тим, що скаржником при поданні апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору. Вказаною ухвалою надано строк десять днів з моменту отримання копії ухвали про залишення без руху для усунення зазначених в ній недоліків.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 6 грудня 2017 року повернуто апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 2 жовтня 2017 року, у зв`язку з тим, що скаржником не було усунуто недоліки апеляційної скарги.

У вересні 2018 року відповідач повторно звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 2 жовтня 2017 року, проте, суд апеляційної інстанції ухвалою від 10 вересня 2018 року повернув апеляційну скаргу скаржнику, оскільки остання була підписана особою, яка не мала права її підписувати.

У травні 2019 року Головне управління ДФС у м. Києві втретє звернулося з апеляційною скаргою, одночасно відповідачем заявлено клопотання про поновлення строку. У вказаному клопотанні скаржник просив поновити строк на апеляційне оскарження та відкрити провадження у справі. Обґрунтовуючи клопотання, відсутність можливості сплатити судовий збір на час звернення до суду з апеляційною скаргою вперше.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 3 травня 2019 року залишено апеляційну скаргу без руху у зв`язку з тим, що скаржником наведені неповажні причини пропуску строку на апеляційне оскарження та не додано документ про сплату про судового збору.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 2 жовтня 2017 року.

26 червня 2019 року Головне управління ДФС у м. Києві звернулося з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2019 року та направити справу до апеляційного суду для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, відповідач посилається на те, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права і, як наслідок, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Перевіряючи доводи касаційної скарги колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Пунктом 2 частини другої статті 333 КАС України встановлено, що у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Статтею 295 КАС України визначено строк на апеляційне оскарження судового рішення, а пунктом першим частини п`ятої статті 296 цього Кодексу закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору.

За приписами частини третьої статті 298 вказаного Кодексу, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними нормами чітко визначено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Головне управління ДФС у м. Києві, у строк визначений судом на виконання ухвали суду апеляційної інстанції про залишення скарги без руху надало заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, разом з тим, у заяві зазначило аналогічні підстави, оцінку яким було надано судом при залишенні апеляційної скарги без руху, інших підстав для поновлення строку не вказало, а також не надало доказів сплати судового збору.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, вірно застосував положення пункту статті 299 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України, у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ред Оптімал" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді Н.Є.Блажівська

І.Л.Желтобрюх