Справа № 580/1623/19
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року справа № 580/1623/19

17 годин 22 хвилини м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді - Трофімової Л.В., за участі секретаря - Безпалого А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 580/1623/19

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) [представник позивача адвокат Руденко Ю.В. - за ордером]

до ліквідаційної комісії УМВС України у Черкаській області (вул. Смілянська, 57, м.Черкаси, 18000, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник відповідача Коваленко А.П. - за довіреністю]

про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, прийняв рішення.

20.05.2019 ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ліквідаційної комісії УМВС України у Черкаській області, просить:

- визнати протиправною відмову у проведенні розслідування нещасного випадку, викладену в листі заступника голови ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області від 18.04.2019;

- зобов`язати ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області призначити (вчинити дії з призначення) і провести розслідування нещасного випадку, що стався 25.07.2014 з ОСОБА_1 та за результатом розслідування скласти акти форми Н-1 та Н-5.

Ухвалою від 06.06.2019 відкрито загальне провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 18.06.2019. Ухвалою від 18.06.2019 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 25.06.2019. Ухвалою від 25.06.2019 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 25.06.2019.

У обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач, перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого в ОВС сектору УКР УМВС в Черкаській області 25.07.2014, о 16 год 20 хв, знаходився на зайняттях із фізичної підготовки особового складу УКР УМВС в Черкаській області під час бігу ОСОБА_1 отримав травму, був доставлений до травмпункту КЗ «Третя Черкаська міська лікарня» ШМД, де було встановлено діагноз та госпіталізовано для оперативного лікування. 26.07.2014 позивачу було проведено операцію, 05.08.2014 позивач був виписаний та направлений до поліклініки УМВС з метою подальшого нагляду. У період з 06.08.2014 до 27.10.2014 позивач перебував на лікарняному. Позивач зазначає, що у 2014 році всупереч вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 № 1346 (далі - Порядок 1346) службове розслідування за фактом отримання ОСОБА_1 травми під час виконання службових обов`язків проведено не було, а стійкі залишкові явища перенесеної травми почали турбувати позивача. 22.03.2019 ОСОБА_1 звернувся із заявою до заступника голови ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області про проведення розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 25.07.2014 під час виконання службових обов`язків зі складанням актів Н-1, Н-5. Листом від 18.04.2019 № 16/1-30 позивачу було повідомлено, що відсутні підстави для проведення ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області розслідування зазначеного нещасного випадку. Позивач вважає твердження відповідача про те, що згідно частини 4 статті 105 ЦК України ліквідаційна комісія не має повноважень УМВС в Черкаській області проводити розслідування нещасного випадку, протиправним, оскільки законодавство не містить застережень щодо неможливості здійснити організацію проведення розслідування нещасного випадку головою ліквідаційної комісії органу МВС України, який згідно частини 4 статті 105 ЦК України наділений повноваженнями щодо управління справами юридичної особи, представляє її у відносинах з третіми особами та виступає у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Позивач у обґрунтування позову зазначає про позицію Міністерства внутрішніх справ України, викладену у листі Департаменту державного майна та ресурсів від 20.02.2017 № 25/5-Ш-80, де зазначено, що проведення розслідувань нещасних випадків, що сталися з колишніми працівниками міліції здійснюється відповідними ліквідаційними комісіями ГУМВС, УМВС України в областях та ліквідаційними комісіями районних управлінь (відділів) ГУМВС, УМВС з урахуванням вимог Порядку № 1346. На думку позивача, розслідуванням нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 , як колишнім працівником міліції, повинна займатися саме ліквідаційна комісія УМВС України в Черкаській області. Позивач зазначає, що підставами для проведення розслідування нещасного випадку є, зокрема раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше; звернення до лікувально-профілактичного закладу системи МВС з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення); повідомлення про нещасний випадок. Представник позивача у судовому засіданні 25.06.2019 просила задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач позов не визнав, 18.06.2019 подав до суду відзив на позовну заяву, де зазначив, що Постановою КМУ від 16.09.2015 №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» - прийнято рішення про ліквідацію УМВС України в Черкаській області та 06.11.2015 внесено до Єдиного державного реєстру відомості про припинення юридичної особи. Ліквідація юридичних осіб здійснюється без переходу прав і обов`язків підприємства, що ліквідується, до інших осіб, тобто без правонаступництва. Під час ліквідації підприємства його права й обов`язки припиняються. Відповідно до частини 2 статті 105 ЦК України з моменту прийняття рішення про припинення юридичної особи, призначають ліквідаційну комісію. Відповідно до частини 3 статті 105 ЦК України з моменту призначення комісії до неї переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Відповідачем зазначено, що до нього перейшли повноваження саме управління справами, а не функції органу, який ліквідується, тому у ліквідаційної комісії немає повноважень щодо здійснення функцій УМВС України в Черкаській області. Відповідно до частини 4 статті 105 ЦК України комісія з припинення юридичної особи поміщає у друкованих засобах масової інформації, у яких публікуються відомості про державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, повідомлення про припинення юридичної особи та про порядок і строк заявлених кредиторами вимог. Пунктом 3 наказу МВС України від 30.10.2015 № 1314 «Про затвердження голів ліквідаційних комісій територіальних органів МВС по Черкаській області» встановлено двомісячний строк з дати публікації оголошення про ліквідацію територіального органу для заяви кредиторами претензій, що подаються в усній формі з наданням документів, що їх підтверджують. Оголошення про ліквідацію опубліковано 09.11.2015, тому двомісячний строк закінчився у лютому місяці 2016 року. У відзиві зазначено, що з огляду на те, що позивач звернувся до суду 17.05.2019, тобто поза межами встановлених строків, а вимоги щодо зобов`язань, що виникають під час ліквідації можуть пред`являтися тільки у межах ліквідаційної процедури, будь - які вимоги що надійшли після закінчення строку вважаються погашеними. У обґрунтування зазначеної позиції відповідач посилався на рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 у справі № 804/9093/15. Відповідачем зазначено, що підстави для проведення розслідування згідно Порядку № 1346 в УМВС України в Черкаській області - відсутні: пунктом 3.1. Порядку передбачено, що про кожний нещасний випадок працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника, а відповідно до п. 3.2. Порядку керівник у свою чергу зобов`язаний повідомити про те, що сталося керівника підрозділу та службу. Таке повідомлення до служби державного нагляду за охороною праці УМВС не надходило, тому відповідач не мав підстав для проведення розслідування нещасного випадку. У відзиві зазначено, що подія відбулася 25.07.2014, а позивач лише в 2019 році звернувся до ліквідаційної комісії із заявою про проведення розслідування нещасного випадку, тому об`єктивно встановити за яких саме обставин позивач отримав тілесні ушкодження не є можливим. Крім того, позивач на даний час є діючим працівником поліції, проходить заняття з фізичної підготовки поліцейських, щорічні медичні огляди та визнаний придатним для проходження служби у поліції. Представник відповідача у судовому засіданні 25.06.2019 просила відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково з огляду на таке.

Спірні правовідносини врегульовано Конституцією України, Порядком №1346. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 2.1 Порядку № 1346 визначено, що розслідуванню належать раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті у підрозділі. Згідно з пунктами 2.2, 2.4, 3.1 Порядку № 1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1 і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків. Якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ. Про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги. Пунктами 3.2, 3.5, 3.19 Порядку № 1346 визначено, що керівник (посадова особа), у свою чергу, зобов`язаний, зокрема повідомити про те, що сталося, керівника підрозділу, службу охорони праці УМЗ, ВМЗ ГУМВС, УМВС. Якщо потерпілий є працівником іншого підрозділу, повідомити керівника цього підрозділу; зберегти до прибуття комісії з розслідування обстановку у тому стані, у якому вона була на момент події (якщо це не загрожує життю і здоров`ю інших працівників), а також ужити заходів до недопущення подібних випадків. Керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи. Нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрат працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Суд дійшов висновку, що достатньою та необхідною підставою для призначення і проведення розслідування нещасного випадку, зокрема травми, є наявність однієї з двох обставин: втрата працездатності або переведення на легшу роботу на один робочий день і більше.

Судом встановлено, що позивач, перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого в ОВС сектору УКР УМВС в Черкаській області 25.07.2014 знаходився на зайняттях із фізичної підготовки особового складу УКР УМВС в Черкаській області та під час бігу ОСОБА_1 отримав травму. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 11823 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач потрапив у стаціонар 25.07.2014. 05.08.2014 хворий виписаний на амбулаторне лікування в поліклініку за місцем проживання (а.с.15). Згідно листка непрацездатності серії АГО № 526608 позивач перебував на лікарняному з 25.07.2014 до 05.08.2014 (а.с.16). Відповідно до довідки про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців внутрішніх військ МВС № 660 ОСОБА_1. перебував на лікарняному з 06.08.2014 до 04.09.2019 (а.с.17 - зворотній бік). Згідно довідки про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців внутрішніх військ МВС № 712 позивач перебував на лікуванні з 05.09.2014 до 13.10.2014 (а.с.17). Відповідно до довідки про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців внутрішніх військ МВС № 841 позивач перебував на лікуванні з 14.10.2014 до 26.10.2014 (а.с.17). 07.08.2014 відділом медичного забезпечення УМВС України в Черкаській області видано сигнальний листок про нещасний випадок, згідно якого 05.08.2014 за медичною допомогою у поліклініку УВС звертався співробітник ОСОБА_1 з діагнозом розрив ахілового сухожилку лівої гомілки, травма отримана 25.07.2014, спортивна у робочий час.

22.03.2019 ОСОБА_1 звернувся із заявою до заступника голови ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області про проведення розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 25.07.2014 під час виконання службових обов`язків зі складанням актів Н-1, Н-5 (а.с.11).

Листом від 18.04.2019 № 16/1-30 позивачу було повідомлено, що відсутні підстави для проведення ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області розслідування зазначеного нещасного випадку у зв`язку з тим, що 06.11.2015 розпочато припинення юридичної особи - УМВС України у Черкаській області та створено ліквідаційну комісію (наказ МВС України від 30.10.2015 № 1314). Відповідно до пункту 4 статті 105 ЦК України до комісії з припинення юридичної особи переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи, тобто ліквідаційна комісія не наділена повноваженнями проведення розслідування, тому підстави для організації проведення розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем у 2014 році відсутні (а.с.12).

Оцінюючи доводи відповідача про відсутність повноважень для проведення розслідування нещасного випадку, суд зазначає про таке.

Відповідно до Постанови КМУ від 16.09.2015 №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», постановлено ліквідувати УМВС України в Черкаській області та утворити Управління Національної поліції в Черкаській області. Відповідно до частини 1 статті 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Положеннями частини 2 статті 104 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно частини 3 статті 105 Цивільного кодексу України, учасники, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Відповідно до частини 4 статті 105 Цивільного кодексу України до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Тобто, чинне законодавство не містить заборон і застережень щодо неможливості проведення розслідування нещасного випадку, організованого головою ліквідаційної комісії органу МВС України.

Відповідно до частини 2 статті 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи. Згідно частини 9 статті 36 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації є датою державної реєстрації припинення юридичної особи.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, на час розгляду справи, УМВС України в Черкаській області перебуває в стані припинення, не ліквідовано.

Відповідно до частини 4 статті 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи припиняється з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Оцінюючи твердження відповідача про відсутність повідомлень до служби державного нагляду за охороною праці УМВС про нещасний випадок з позивачем 25.07.2014, суд зазначає, що відсутність зазначених негайних повідомлень не свідчить про відсутність підстав для проведення розслідування, оскільки відповідно до пункту 3.19 Порядку № 1346 нещасний випадок (у тому числі травма), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою Н-1 (НТ) вирішується у контексті реалізації дискреційних повноважень комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - у порядку, передбаченому чинним законодавством. Суд враховує, що відсутність повідомлень до служби державного нагляду за охороною праці УМВС про нещасний випадок з позивачем 25.07.2014, що сталась не з вини позивача, позаяк згідно наданого позивачем сигнального листка про нещасний випадок від 05.08.2014 начальника УКР було повідомлено про те, що 05.08.2014 у поліклініку УВС звертався співробітник ОСОБА_1 у зв`язку із отриманням спортивної травми у робочий час (а.с.14).

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Оцінюючи дії відповідача на відповідність вимогами частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідач, відмовляючи ОСОБА_1 у проведенні розслідування нещасного випадку, що стався 25.07.2014, діяв не на підставі повноважень та не у спосіб, що визначені законами України, без використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), у зв`язку з чим суд дійшов висновку про необхідність визнати протиправною відмову ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області від 18.04.2019 у проведенні розслідування нещасного випадку.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання скласти за результатами розслідування акти форми Н-1 та Н-5, суд зазначає, що зазначені акти складаються за результатами проведеного розслідування нещасного випадку, і оскільки таке розслідування на час вирішення справи не проведено, обставини за яких трапився нещасний випадок не встановлено, а Порядком № 1346 передбачено можливість складання і акту форми НТ, суд дійшов висновку про передчасність позовних вимог щодо зобов`язання відповідача скласти за результатами розслідування нещасного випадку 25.07.2014 акти форми Н-1 та Н-5 з огляду на дискреційні повноваження відповідача і можливість обрання варіантів поведінки, оскільки відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України суд у конкретній справі вирішує спір, предмет якого існує на час розгляду справи, і суд не може приймати рішення на майбутнє.

Враховуючи, що на даний час УМВС України в Черкаській області не ліквідовано як юридичну особу, суд вважає за необхідне зобов`язати Ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області провести розслідування нещасного випадку, що стався 25.07.2014 з ОСОБА_1 та оформити його результати з урахуванням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 № 1346.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Враховуючи, що позивач, позов якого задоволено частково, звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання розподілу судових витрат згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 242-245, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову у проведенні розслідування нещасного випадку, викладену в листі ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області від 18.04.2019.

Зобов`язати ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області призначити і провести розслідування нещасного випадку, що стався 25.07.2014 з ОСОБА_1 та оформити його результати з урахуванням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 № 1346.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ]

відповідач: ліквідаційна комісія УМВС України у Черкаській області [вул. Смілянська, 57, м.Черкаси, 18000, ідентифікаційний код юридичної особи в ].

Повне судове рішення складено 08.07.2019.

Суддя Л.В. Трофімова