Справа № 855/278/19
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/278/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Літвіної Н.М.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

представника позивача адвоката Жарко С.А.,

представника відповідача Гугуєвої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 10 липня 2019 року звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати постанову Центральної виборчої комісії від 08.07.2019 №1544 «Про скасування реєстрації кандидатів у народні депутати України, які балотуються в одномандатних виборчих округах на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року» протиправною;

- скасувати постанову Центральної виборчої комісії №1544 від 08.07.2019 «Про скасування реєстрації кандидатів у народні депутати України, які балотуються в одномандатних виборчих округах на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року» в частині скасування реєстрації кандидата у народні депутати по одномандатному виборчому округу №18 Демчака Р.Д.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що ним не підписувалося та не направлялося до Центральної виборчої комісії жодних заяв про відмову балотуватися, а за фактом вчинення невідомими особами діянь по виготовленню та використанню підробної заяви про його відмову балотуватися позивачем було подано заяву до правоохоронних органів.

Враховуючи положення частини дев`ятої статті 273 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) судом прийнято позовну заяву незалежно від сплати судового збору та постановлено ухвалу від 10.07.2019 про відкриття провадження у справі, у якій також встановлено відповідачу строк подачі відзиву на позов, витребувано додаткові докази і встановлено строк для їх подання, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні, визнано явку позивача обов`язковою.

До Шостого апеляційного адміністративного суду 11.07.2019 відповідачем подано додаткові документи, а також відзив на позовну заяву, у якій він просить у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування своєї позиції відповідач вказує, що оскаржувана постанова є правомірною, оскільки до Центральної виборчої комісії у встановлений законом строк засобами поштового зв`язку надійшла заява ОСОБА_1 про відмову балотуватися, яка була посвідчена нотаріально, а тому у відповідача не було сумнівів у тому, що заява подана саме позивачем.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, колегією суддів встановлено таке.

Постановою Центральної виборчої комісії від 18 червня 2019 року № 1047 «Про реєстрацію кандидатів у народні депутати України, які балотуються в одномандатних виборчих округах у порядку самовисування на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року» ОСОБА_1 у порядку самовисування зареєстровано кандидатом у народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 18 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року.

В подальшому, до Центральної виборчої комісії 04 липня 2019 року засобами поштового зв`язку надійшла заява ОСОБА_1 від 03 липня 2019 року, у якій він заявив, що відмовляється балотуватися кандидатом у народні депутати України. Заява засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. (бланк серія ННЕ № 996479).

На підставі зазначеної заяви постановою Центральної виборчої комісії від 08.07.2019 №1544 «Про скасування реєстрації кандидатів у народні депутати України, які балотуються в одномандатних виборчих округах на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року» скасовано реєстрацію позивача як кандидата у народні депутати України.

Не погодившись із таким рішенням, позивач 10.07.2019 звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з позовом.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог позовної заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів зазначає таке.

Спеціальним законом, який регламентує основні засади, організацію та порядок проведення виборів народних депутатів України є України «Про вибори народних депутатів України» від 17.11.2011 № 4061-VI (далі - Закон № 4061-VI).

Відповідно до статті 10 Закону № 4061-VI право висування кандидатів у депутати належить громадянам України, які мають право голосу. Це право реалізується ними через партії або шляхом самовисування відповідно до цього Закону.

Згідно частини першої статті 59 Закону № 4061-VI кандидати у депутати в одномандатних округах реєструються Центральною виборчою комісією за умови подання їй документів, передбачених статтею 55 цього Закону.

За змістом частини першої статті 1 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» від 30.06.2004 № 1932-IV (далі - Закон № 1932-IV) центральна виборча комісія (далі - Комісія) є постійно діючим колегіальним державним органом, який діє на підставі Конституції України, цього та інших законів України і наділений повноваженнями щодо організації підготовки і проведення виборів Президента України, народних депутатів України, депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, всеукраїнського і місцевих референдумів в порядку та в межах, встановлених цим та іншими законами України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Закону № 1932-IV Центральна виборча комісія організовує підготовку і проведення виборів народних депутатів України.

Як зазначалося, спірні правовідносини пов`язані із прийняттям Центральною виборчою комісією рішення про скасування реєстрації позивача кандидатом у народні депутати України на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року.

Відповідно до частини п`ятої статті 61 Закону № 4061-VI Центральна виборча комісія приймає рішення про скасування реєстрації кандидата у депутати в разі: 1) звернення кандидата у депутати не пізніш як за дванадцять днів до дня голосування із письмовою заявою про відмову балотуватися; <…>.

У разі надходження звернень, зазначених у пунктах 1, 2 цієї частини, відповідна виборча комісія приймає рішення про скасування реєстрації кандидата у депутати не пізніш як за десять днів до дня голосування.

У разі надходження звернень, зазначених у пунктах 1, 2 цієї частини, пізніш як за дванадцять днів до дня голосування, такі звернення виборчою комісією не розглядаються, рішення по них не приймаються.

Згідно частини другої статті 15 Закону № 1932-IV заяви та скарги, які подані до Комісії під час виборчого процесу чи процесу референдуму та стосуються цього процесу, розглядаються Комісією протягом п`яти днів з дня надходження заяви або скарги, якщо інший строк не встановлено відповідним законом України про вибори або референдуми. Днем подачі такої заяви чи скарги вважається день фактичного отримання скарги Комісією.

Аналіз викладених норм свідчить, що однією із підстав для скасування реєстрації кандидата у народні депутати України є подання ним до Центральної виборчої комісії письмової заяви про відмову балотуватися не пізніш як за дванадцять днів до дня голосування. Центральна виборча комісія такому випадку зобов`язана розглянути цю заяву та прийняти відповідне рішення про скасування реєстрації кандидата протягом п`яти днів, але не пізніше як за десять днів до дня голосування.

Як зазналося, 04.07.2019 до Центральної виборчої комісії засобами поштового зв`язку надійшла нотаріально засвідчена заява ОСОБА_1 про відмову балотуватися, на підставі якої відповідачем і прийнято оскаржувану постанову про скасування реєстрації позивача кандидатом у народні депутати України.

Водночас, у позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що такої заяви про відмову балотуватися ним до Центральної виборчої комісії не подавалося, а про факт її підробки ним було повідомлено правоохоронні органи.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів звертає увагу на таке.

Закон № 4061-VI містить вимоги щодо необхідності особистого пред`явлення документів для реєстрації особи кандидатом у народні депутати України. Водночас, норми чинного законодавства не містять будь-яких вимог щодо необхідності особистого подання кандидатом заяви про відмову балотуватися.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII (далі - Закон № 3425-XII) нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Пунктом 11 частини першої статті 34 Закону № 3425-XII визначено, що нотаріуси вчиняють такі нотаріальні як засвідчення справжності підпису на документах.

Згідно частин другої, третьої статті 43 Закону № 3425-XII при вчиненні нотаріальної дії нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії.

Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, посвідчення особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи). Посвідчення водія, особи моряка, особи з інвалідністю чи учасника Другої світової війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи, не можуть бути використані громадянином України для встановлення його особи під час укладення правочинів.

Не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників (частина перша статті 43 Закону № 3425-XII).

Аналіз викладених норм свідчить, що засвідчення нотаріусом підпису на документі (у тому числі заяві) здійснюється виключно в присутності громадянина, підпис якого засвідчується, із обов`язковим встановленням його особи за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів його особи.

Як вбачається із заяви, на підставі якої прийнято оскаржуване рішення, приватним нотаріусом Тверською І.В. було засвідчено вчинений у її присутності підпис ОСОБА_1 , особу якого нею було встановлено, а дієздатність перевірено.

Оригінал вказаної заяви було оглянуто колегією суддів у судовому засіданні, а також встановлено наявність інформації про відповідний бланк нотаріального документа (ННЕ 996479) у Єдиному реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів (https://rnb.nais.gov.ua).

З огляду на це, у суду відсутні підстави вважати, що позивач не підписував спірну заяву про відмову балотуватися та не направляв її до Центральної виборчої комісії для прийняття рішення про скасування його реєстрації кандидатом у народні депутати України. Аналогічно, відповідні сумніви були відсутні і у відповідача при прийнятті оскаржуваної постанови.

У свою чергу, обставини того, що 08.07.2019 до служби 102 від імені позивача було повідомлено про підробку заяви про відмову балотуватися, а також обставини повідомлення про це Центральної виборчої комісії після прийняття нею оскаржуваного рішення, не спростовують викладений вище висновок суду про те, що у Центральної виборчої комісії станом на час прийняття оскаржуваної постанови, були відсутні будь-які сумніви щодо справжності підпису позивача та спірній заяві. Не спростовують такий висновок також і обставини того, що за контактним номером телефону позивача працівнику відповідача було повідомлено про неподання спірної заяви.

Важливо звернути увагу, що не зважаючи на повідомлення працівником Центральної виборчої комісії за контактним номером телефону позивача 05.07.2019 (телефонограма від 05.07.2019 № 21-36-6047) про можливість до 07.07.2019 надати підтвердження або спростування факту подання позивачем спірної заяви, будь-яких документів від позивача до Центральної виборчої комісії у цей строк не надходило. У свою чергу, повідомлення від імені позивача про вчинення злочину надійшло на службу « 102» лише о 19 годині 08.07.2019, а заяву про неподання спірної заяви про відмову подано відповідачу вже о 22 годині 50 хвилин 08.07.2019, що підтверджується відповідною розпискою, тобто вже після прийняття оскаржуваного рішення.

Окрім того, на переконання колегії суддів, саме лише заперечення від імені позивача його представником, а також у поданих у письмових документах обставин підписання та направлення заяви про відмову балотуватися, не є достатнім доказом того, що таку нотаріально посвідчену заяву позивачем дійсно не підписувалося, а приватним нотаріусом Тверською І.В., відповідно, було порушено наведені вище положення Закону № 3425-XII.

Перевіривши оскаржувану постанову на предмет дотримання частини другої статті 2 КАС, колегією суддів не встановлено жодних обставин недотримання відповідачем цих вимог, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів недостовірності чи підробки спірної заяви у відповідача станом на час прийняття оскаржуваного рішення не було.

Окрім того, для цілей застосування абзацу другого частини другої статті 77 КАС, суд наголошує, що з наданих відповідачем документів вбачається, що ним було вжито всіх залежних від нього можливих заходів для отримання від позивача додаткового документального підтвердження або спростування факту подання заяви про відмову балотуватися (про надходження спірної заяви було повідомлено за контактним номером телефону позивача), проте вони не були отримані з незалежних від відповідача причин.

У світлі викладених обставин, судом враховується, що з метою повного та всебічного з`ясування обставин даної справи явку позивача у судове засідання було визнано обов`язковою, проте в порушення пункту 3 частини п`ятої статті 44 КАС, він в судове засідання не з`явився. При цьому, судом в порядку, визначеному частиною першою статті 268 КАС, у зв`язку із відсутністю у позивача офіційної електронної адреси, неодноразово здійснювалися спроби повідомити позивача про розгляд справи за єдиним повідомленим ним технічним засобом зв`язку - номерами телефону, проте згідно складених секретарем судового засідання довідок, номера телефонів були недоступні. У свою чергу, з огляду на скорочені строки розгляду спорів цієї категорії та визначені частиною першою статті 268 КАС особливості повідомлення учасників справи про їх розгляд, позивач, звернувшись до суду із позовом, не вжив будь-яких дій щодо надання суду відомостей про доступні та діючі засоби зв`язку із ним.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи позову щодо неподання позивачем заяви про відмову балотуватися не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи, водночас відповідачем доведено правомірність прийнятої ним постанови, а тому вимоги про визнання її протиправною та скасування задоволенню не підлягають.

Щодо питання судового збору, то колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

За змістом підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року у розмірі 1921 гривні.

За змістом абзацу другого частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Суд враховує, що вимога про визнання протиправним рішення відповідача як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права зокрема, скасування такого рішення є однією вимогою немайнового характеру.

Так як позивачем у позові заявлено вимоги немайнового характеру, то судовий збір за її подання підлягав сплаті у розмірі 768,4 грн (1921*0,4).

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, то з позивача належить стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 768,4 грн до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Шостого апеляційного адміністративного суду.

Керуючись статтями 34, 139, 143, 245, 246, 250, 271, 272, 273, 278 КАС, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Шостого апеляційного адміністративного суду (рахунок отримувача - 1055; отримувач - УК у Печерському районі/Печерс.р-н.; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); ; код банку МФО 899998; код класифікації доходів бюджету - 22030001 «Судовий збір» (Державна судова адміністрація України, 050)) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Рішення може бути оскаржене у дводенний строк з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Верховного Суду через Шостий апеляційний адміністративний суд, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Літвіна

Суддя І.В. Федотов

Головуючий суддя Сорочко Євген Олександрович

Судді: Федотов Ігор В`ячеславович

Літвіна Наталія Миколаївна