Справа № 9901/919/18
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 липня 2019 року

Київ

справа №9901/919/18

адміністративне провадження №Зі/9901/160/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Бившевої Л.І. розглянув у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду Саприкіної І.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними дій, бездіяльності, рішень та їх скасування,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 подала до Верховного Суду як суду першої інстанції позов до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить:

визнати протиправними дії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, вчинені в рамках кваліфікаційного оцінювання судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1, що полягали у неналежному оформленні суддівського досьє, дискримінації під час співбесіди як матері, яка перебувала на лікарняному у зв`язку із вагітністю та пологами та у відпустці по догляду за дитиною, перешкоджанні праву судді на надання відповідей та пояснень з приводу запитань членів комісії в ході проведення співбесіди, наданні оцінки судовому рішенню у справі № 804/1363/14, а також з`ясовуванні мотивів, якими керувався суддя при ухваленні судового рішення в нарадчій кімнаті, протиправному дослідженні матеріалів, які не містилися у суддівському досьє, упередженому ставленні та необ`єктивності, необґрунтованому заниженні балів, включенні до резолютивної частини рішення ВККС від 19 вересня 2018 року № 1627/ко-18 рекомендації Вищій раді правосуддя розглянути питання про звільнення з посади судді;

визнати протиправною бездіяльність Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, допущену в рамках кваліфікаційного оцінювання судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1, що полягає у незаявленні самовідводу членом колегії ОСОБА_4 перед початком співбесіди із суддею ОСОБА_1, незазначенні у рішенні мотивів його ухвалення;

визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 19.09.2018 за № 1627/ко-18;

визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 01.03.2019 за № 4/ко-19.

Заступник керівника апарату Верховного Суду - керівник секретаріату Касаційного адміністративного суду розпорядженням від 23.05.2019 № 449/0/78-19 призначив повторний автоматизований розподіл справи з підстави обрання до Великої Палати Верховного Суду судді Гриціва М. І.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду: Тацій Л.В. (головуючий суддя), судді: Єзеров А.А., Саприкіна І.В., Стародуб О.П., Стеценко С.Г. (протокол повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 24.05.2019).

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заявив відвід зазначеним суддям Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Заявлений відвід мотивує тим, що судді Верховного Суду не можуть відповідати принципам неупередженості, зокрема, за об`єктивним критерієм, та принципам справедливості, оскільки призначення судді відбулося за участю членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які не відповідали вимогам закону. Так, у процесі призначення суддів Верховного Суду не було дотримано верховенства права з точки зору дотримання вимог законодавства членами Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_3, який на час виконання повноважень не зупинив адвокатську діяльність, та ОСОБА_4 , який на час виконання повноважень належно не підтвердив необхідний стаж професійної діяльності (відомості про нього як адвоката відсутні у Єдиному реєстрі адвокатів України). При цьому посилається на висновок Європейського суду з прав людини щодо визначення критеріїв існування неупередженості, викладений у рішеннях у справах: Micallef v. Malta [ВП], § 93. Зазначає, що порушення правил формування складу органу, який причетний до формування та призначення суддів на посаду має своїм наслідком порушення правил призначення суддів органом, створеним згідно із законом, що є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підтвердженням чого можуть слугувати висновки Європейського суду з прав людини у рішенні у справі GUРMUNDUR ANDRI БSTRБРSSON v. ICELAND (заява 26374/18) від 12.03.2019.

Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, у зв`язку з чим, на підставі частини четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою від 08.07.2019 передав заяви представника позивача про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Тацій Л.В., Єзерова А.А., Саприкіної І.В., Стародуба О.П., Стеценка С.Г. у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, іншому судді.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2019 заяву про відвід судді Саприкіної І.В. передано для вирішення судді Бившевій Л.І.

Відповідно до частини восьмої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Вирішуючи заяву про відвід судді Саприкіної І.В., суд дійшов висновку, що вона не може бути задоволена, з огляду на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначено у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини першої якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою зазначеної статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

При вирішенні заяви про відвід судді Саприкіної І.В. суд не виявив будь-яких обставин, які б давали підстави для її відводу.

Частиною другою статті 125 Конституції України (у редакції Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 №1401-VIII, який набрав чинності 30.09.2016), якій кореспондує частина друга статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, визначено, що найвищим судом у системі судоустрою є Верховний Суд.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII утворюється Верховний Суд у порядку та у складі, що визначені цим Законом та призначаються судді Верховного Суду за результатами конкурсу, проведеного відповідно до цього Закону.

Порядок призначення на посаду судді вищого спеціалізованого суду або Верховного Суду за спеціальною процедурою визначено у статті 81 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII.

У відповідності до вимог статті 81 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII Вища кваліфікаційна комісія суддів України провела кваліфікаційне оцінювання кандидата Саприкіної І.В. на посаду судді Верховного Суду і за результатами кваліфікаційного оцінювання ухвалила рішення про підтвердження здатності здійснювати правосуддя у Верховному Суді, внесла рекомендації Вищій раді правосуддя щодо призначення цього кандидата на посаду судді. Вища рада

правосуддя розглянула питання про внесення Президентові України подання про призначення Саприкіної І.В. на посаду судді у Верховний Суд та ухвалила відповідне рішення.

Президент України Указом від 10.11.2017 №357/2017 призначив Саприкіну І.В. на посаду судді Верховного Суду.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, який набрав чинності з 30.09.2016, постановою Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 № 2 «Про визначення дня початку роботи Верховного Суду» днем початку роботи Верховного Суду визначено 15.12.2017.

Зазначені нормативно-правові акти та акт Президента України не визнані у встановленому законом порядку такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), а акт Вищої ради правосуддя - протиправним.

У Верховного Суду відсутні підстави ставити під сумнів неупередженість або об`єктивність судді Саприкіної І.В. Суд не виявив будь-яких обставин, які б давали підстави для відводу судді. Здійснення розгляду справи суддею Верховного Суду, призначеного на посаду за результатами проведеного конкурсу органом, щодо якого у представника існують суб`єктивні сумніви, що ґрунтуються на припущеннях, не може свідчити про упередженість або необ`єктивність цього судді.

Керуючись статтями 36, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід судді Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду Саприкіної І.В. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

Л.І. Бившева,

Суддя Верховного Суду