Справа № 160/1820/19
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2019 року Справа № 160/1820/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
25.02.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні йому пенсії на пільгових умовах із застосуванням коефіцієнту, передбаченого Роз`ясненням від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати мені до пільгового стажу роботи з 26.04.1995 по 11.12.2000, з 15.09.2003 по 29.11.2011, з 30.12.2011 по 27.03.2017 за посадою горноробочого підземного із застосуванням коефіцієнту, передбаченого Роз`ясненням від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення зі заявою про призначення пенсії, а саме: з 14.06.2018 року.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що його трудовий стаж складає понад 20 років, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Також позивач вказав, що має загального стажу - 21 рік 8 місяців 4 дні та 20 років 6 місяців 21 день - пільгового стажу, що, на думку позивача, дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку, на підставі пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, відповідачем періоди його роботи, тобто його пільговий стаж роботи в підземних умовах, за Списком №1, гірничоробочим очисного забою підземного 4, 5 розряда з повним робочим днем під землею, з 26.04.1995 по 11.12.2000, з 15.09.2003 по 29.11.2011, з 3.12.2011 по 27.03.2017, який враховується для визначення права на пільгову пенсію незалежно від віку та який складає 20 років 6 місяців 21 день, не враховані позивачу в повному обсязі до пільгового стажу роботи, згідно п. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Також, позивач звернув увагу на те, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2018р. по справі №160/8199/18 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах, згідно пункту 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на підставі заяви від 14.06.2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи періоди: з 26.12.1994 року по 27.03.2017рік на ДП "Луганськвугілля" шахта "Лутугинська", на шахті ДВАТ "Шахта ім. М.В.Фрунзе" ДХК "Ровенькиантрацит", ДТЕК "Ровенькиантрацит", в ВП "Шахтоуправління Ясенівське" ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит" Луганської області Міністерства вугільної промисловості горноробочим підземним з повним робочим днем під землею та призначити, нарахувати і виплатити пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на підставі заяви про призначення пенсії з 14.06.2018 року.
Проте, позивач зауважив, що у зв`язку з тим, що у адміністративному позові помилково не було зазначено, що у період роботи позивача з 26.12.1994 року по 27.03.2017 року він працював окрім горноробочого підземним, ще й підземним горноробочим очисного забою 4 розряда, 5 розряда з повним робочим днем під землею, а саме: з 26.04.1995р. по 11.12.2000р., з 15.09.2003р. по 29.11.2011р., з 30.12.2011р. по 27.03.2017р., при зверненні для виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу було відмовлено останнім у призначенні пенсії на пільгових умовах та зазначено, що стаж роботи позивача з 26.04.1995р. по 11.12.2000р., з 15.09.2003р. по 29.11.2011р., з 30.12.2011р. по 27.03.2017р. зараховано до пільгового стажу за посадою горноробочого підземного без застосування коефіцієнту, передбаченого Роз`ясненням від 20.01.1992 року №8. У зв`язку з чим, позивач був вимушений звернутися до суду з цим позовом.
01.03.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
22.03.2019 року до суду надійшов відзив ГУ ПФУ на адміністративний позов, відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував та, зокрема, зазначив, що в позовній заяві ставиться питання щодо зарахування періодів роботи з 26.04.1995р. по 11.12.2000р., з 15.09.2003р. по 29.11.2011р., з 30.12.2011р. по 27.03.2017р. по пільговому стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Також, з посиланням на Розділ I Постанови КМУ від 31.03.1994 року № 202, відповідач вказав, що гірничі підземні не відносяться до працівників провідних професій відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та роз`яснення Міністерства соціального забезпечення від 20.01.1992 року №8.
Зауважив, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 року по справі №160/8199/18 управлінням проведено розрахунок пільгового стажу роботи з урахуванням періодів роботи гірничим підземним з повним робочим днем під землею з 26.12.1994 року по 27.03.2017 року, та стаж роботи на пільгових умовах, що дає право на призначення пенсії незалежно від віку, на дату звернення за призначенням пенсії, тобто 14.06.2018 року, склав 21 рік 7 місяців 4 дні, що, на думку відповідача, не відповідає вимогам ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (менше 25 років) та унеможливлює призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Тому, 24.01.2019 року прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Ухвалою суду від 25.03.2019р. призначено розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Представник Позивача в останнє судове засідання не прибув, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.
28.05.2019 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.
Відповідно до ч. 9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Таким чином, суд ухвалив продовжити розгляд справи без участі сторін відповідно до положень ст. 205 КАС України в письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 14.06.2018 р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши при цьому необхідні документи, а саме:
- військовий квиток;
- довідку про підтвердження пільгового стажу роботи з 26.12.1994р. по 19.03.1995р., що складає 2 місяці 21 день в ДП «Луганськвугілля» шахта «Лутугинська» за №11/21від 29.09.2014 року;
- довідку про підтвердження пільгового стажу роботи з 20.03.1995 по 11.12.2000р., що складає 5 років 8 місяців 19 днів в ДП «Луганськвугілля» шахта «Лутугинська» за №11/22 від 29.09.2014 року;
- довідку про підтвердження пільгового стажу роботи з 27.06.2002 по 29.12.2011р., що складає 9 років 5 місяців 24 днів ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» ОП «Шахта ім.М.В.Фрунзе» за №261від 27.03.2017р.;
- довідку про підтвердження пільгового стажу роботи з 30.12.2011 по 31.03.2013р., що складає 1 рік 3 місяці 1 день в ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» ОП «Шахта ім.М.В.Фрунзе» за №258 від 27.03.2017р.;
- довідку про підтвердження пільгового стажу роботи з 01.04.2013 по 02.08.2016р., що складає 3 роки 3 місяці 9 днів в ВП «Шахтоуправління Ясенівське» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» ОП «Шахта ім.М.В.Фрунзе» за №257 від 27.03.2017р.;
- довідку про підтвердження пільгового стажу роботи з 03.08.2016 по 27.03.2017р., що складає 7 місяців 23 дні в ВП «Шахтоуправління Ясенівське» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» ОП «Шахта ім.М.В.Фрунзе» за №260 від 27.03.2017р.;
- довідку про заробітну плату для обчислення пенсії №155 від 27.03.2017р.;
- диплом про навчання за професією «електрозварювальник» в ПТУ №20 м.Луту-гине Луганська область ГМ №000965;
- свідоцтво про підвищення кваліфікації №2316 від 09.08.1995р.;
- історичну довідку щодо перейменування підприємства;
- пояснювальну записку директора ВП «Шахтоуправління Ясенівське» від 27.03.2017року №250;
- відомості з ЄДРПОУ;
- індивідуальні відомості про мене, як застраховану особу за період з 1999-2018р.р.;
- довідку про пільговий стаж роботи за період з 29.01.2018р. по14.06.2018р., що складає на день звернення 4 місяці 16 днів в ПСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (ПСП «Шахта ім.Сташкова») за №241 від 14.06.2018р.;
Згідно записів у трудовій книжці, ОСОБА_1 навчався та працював:
-з 01.09.1992 року по 18.06.1993 року навчання за професією «електрозварювальник» в ПТУ №20 м.Лутугине Луганська область;
-з 23 червня 1993 року по 02 липня 1993 року - електрозварювальником на шахті «Луганська» ВО «Луганськвугілля ордена Трудового Червоного Прапора »;
-з 07 липня 1993 року по 03 листопада 1994 року проходив військову службу;
-з 23 листопада 1994 року електрозварювальником 3 розряду на шахті «Луганська» ВО «Луганськвугілля ордена Трудового Червоного Прапора »;
-з 26 грудня 1994 року переведений учнем гірничоробочого підземного з повним робочим днем під землею;
-з 12 січня 1995 року по13 березня 1995 року, навчання в Учбовому пункті шахти «Лутугинська» на підземного гірничоробочого;
-з 14 березня 1995 року, переведений підземним гірничоробочим 3 розряда з повним робочим днем під землею;
-з 25 квітня 1995 року, переведений учнем гірничоробочого очисного забою підземним з повним робочим днем під землею;
-з 03 червня 1995 року по 11 грудня 2000 року, працював підземним гірничоробочим очисного забою 4 розряда, 5 розряда з повним робочим днем під землею;
-з 27 червня 2002 року по 29 грудня 2011 року, працював у ВП «Шахта ім.М.В.Фрунзе» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» гірничоробочим підземним 1-го, 2-го, 5-горозряда з повним робочим днем під землею.
Згідно наказу №384 від 05.06.2002 року, за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Згідно з наказом №54 від 04.04.2003 року ДВАТ «Шахта імені М.В.Фрунзе» ДХК «Ровенькиантрацит» надано нову назву Відособлений підрозділ «Шахта імені М.В.Фрунзе» ДП «Ровенькиантрацит».
Згідно Наказу Міністерства вугільної промисловості України №40 від 24.11.2005 року, у зв`язку зі змінами органу управління вважати відокремлений підрозділ «Шахта ім. М.В.Фрунзе» державного підприємства «Ровенькиантрацит».
Згідно наказу №789 від 06.06.2007 року, за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.
З 30 грудня 2011 року по 27 березня 2017 року, позивач працював у відокремленому підрозділі «Шахта імені М.В.Фрунзе» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит».
Згідно наказу №700 від 01.06.2012 року, за результатами атестації робочих місць за умовами праці, підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Наказом ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» №677 від 20.12.2012 року ВП «Шахта імені М.В.Фрунзе», ВП «Шахта імені В.В.Вахрушева», ВП «ГОФ «Вахрущевська» об`єднані в ВП «Шахтоуправління Ясенівське`ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит», де позивач продовжував працювати.
Згідно наказу №169 від 03.04.2013 року, за результатами атестації робочих місць, за умовами праці підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Згідно наказу №4883 від 15.12.2015 року, за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.
З матеріалів справи судом встановлено, що з 29 січня 2018 року до теперішнього часу ОСОБА_1 працює гірником підземним 3-го розряду з повним робочим днем в шахті дільниці з ремонту забойного обладнання «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», що підтверджується копіями довідок та трудовою книжкою, долученими до матеріалів справи.
Листами начальника відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №19 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за №645/03.23-26 від 14.09.2018 року та №731/03.23-26 від 24.10.2018року, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах та зазначено, що його загальний стаж складає 21 рік 8 місяців 4дні, пільговий стаж роботи в підземних умовах, за Списком №1, який враховується для визначення права на пільгову пенсію незалежно від віку, складає 20 років 6 місяців 21день (при необхідних 20 років), що недостатньо для призначення пільгової пенсії та у зв`язку з тим, що ним не надано додатково жодного документа для підтвердження роботи на пільгових умовах.
02.11.2018 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 періоди роботи: з 26.12.1994 року по 27.03.2017 рік на ДП «Лугансвугілля» шахта «Лутугинська»; на шахті ДВАТ «Шахта ім. М.В.Фрунзе» ДХК «Ровенькиантрацит», ДТЕК «Ровенькиантрацит», в ОП «Шахтоуправління Ясеновское» ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» Луганської області Міністерства вугільної промисловості горноробочим підземним з повним робочим днем під землею та призначити, нарахувати і виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви про призначення пенсії з 14 червня 2018 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2018р. по справі №160/8199/18 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах, згідно пункту 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на підставі заяви від 14.06.2018 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи періоди: з 26.12.1994 року по 27.03.2017рік на ДП "Луганськвугілля" шахта "Лутугинська", на шахті ДВАТ "Шахта ім. М.В.Фрунзе" ДХК "Ровенькиантрацит", ДТЕК "Ровенькиантрацит", в ВП "Шахтоуправління Ясенівське" ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит" Луганської області Міністерства вугільної промисловості горноробочим підземним з повним робочим днем під землею та призначити, нарахувати і виплатити пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на підставі заяви про призначення пенсії з 14.06.2018 року.

14.01.2019 року рішення по справі №160/8199/18 набрало законної сили.

22.01.2019 року по справі №160/8199/18 видано виконавчий лист.

24.01.2019 року до відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №19 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшло рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2018р. по справі №160/8199/18.

24.01.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом №109/03.23-26 відмовило у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п.3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з тим, що на виконання рішення суду стаж роботи позивача з 26.04.1995 по 11.12.2000, з 15.09.2003 по 29.11.2011, з 30.12.2011 по 27.03.2017 зараховано до пільгового стажу за посадою горноробочого підземного без застосування коефіцієнту, передбаченого Роз`ясненням від 20.01.1992 року №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В листі від 24.01.2019 року також зазначено, що на день звернення позивачу виповнилось 42 роки. Станом на 14.06.2018 року з урахуванням рішення суду зараховано загального стажу 22 роки 6 місяців 14 днів, пільгового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості за професією горно робочий підземний, затвердженої постановою КМУ від 31.03.1994 року №202, - 21 рік 1 місяць 4 дні.

Не погодившись з відмовою ГУ ПФУ від 24.01.2019 року, ОСОБА_1 звернувся за захистом своїх прав, свобод та інтересів до суду.

При розгляді справи, суд дійшов наступних висновків.

У роз`ясненні Міністерства соціального забезпечення «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 20 січня 1992 року № 8 ( наразі п.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") встановлено, що працівникам зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку відповідно до статті 14 Закону № 1788-ХІІ, але не відпрацювали повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону № 1788-ХІІ, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи та роботи у металургії із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірником очисного вибою, прохідником, забійником на відбійних молотках - за 1 рік - 3 місяці; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Згідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення пенсії на пільгових умовах мають працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва, за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Відповідно до наданих позивачем документів, він працював в той період, коли Луганська область була невід`ємною частиною України та безпосередньо входила до її складу, а з набранням чинності Закону №1207-VІІ, територія Луганської області хоч і віднесена до тимчасово окупованої, проте досі залишається невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання (стаття 134 Конституції України), тому посилання відповідача про недійсність будь-яких актів виданих органами та/або особами на тимчасово окупованій території є безпідставними і не можуть вважатися вагомими причинами відмови для призначення пенсії, оскільки це порушує норми конституційних прав і свобод. Особи, які переміщені з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, не завжди мають можливість надати трудову книжку з записами про звільнення з роботи у період проведення антитерористичної операції.

Згідно із статтею 1 Закону України від 18.01.2018 № 2268-VІІІ "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях (далі - Закон № 2268), тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, - сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Крім того, відповідно до п.20 цього Порядку, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5); у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.17 указаного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, було прийнято саме з метою створення юридичних механізмів підтвердження трудового стажу працівників з метою належної реалізації ними права на пенсійне забезпечення, у зв`язку з чим Порядком передбачено кілька альтернативних способів підтвердження трудового стажу, які можуть бути застосовані в різних ситуація (на підставі інших, ніж трудова книжка, документів або на підставі показань свідків ). У жодному разі не можна дійти висновку, що метою цього Порядку є створення формальних перешкод для реалізації права особи на отримання пенсії.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається достатній обсяг прав та обов`язків органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Разом з тим, відповідач має право та зобов`язаний його реалізувати у випадку обґрунтованих сумнівів щодо достовірності тих чи інших документів.

Відповідно до п. 20 вищезазначеного Порядку у разі, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.

Суд зазначає, що даний порядок підтвердження трудового стажу є обов`язковим в разі відсутності в трудовій книжці відомостей про роботу, але в трудовій книжці позивача наявні необхідні записи за спірний період, які завірені печаткою підприємства та підтверджені довідками, а відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, будь-яких інших підтверджень не вимагається.

Згідно зі ст.ст.13, 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до пільгового стажу зараховується робота працівників, які безпосередньо зайняті повний робочий день на відповідних роботах, за умови підтвердження первинними документами роботи саме такої роботи повний робочий день, при цьому такими документами можуть бути: журнали виходів на роботу, табелі використання робочого часу, деякі накази чи розпорядження по підприємству. Кожен з цих документів дає лише часткове підтвердження зайнятості на роботах із шкідливими умовами праці, але сукупні дані цих документів можуть бути доказом повної зайнятості працівника.

Згідно зі Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, що діяв до 11 березня 1994 року, Список №1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162, що діяв до 16 січня 2003 року, Список №1 затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36, що діяв до 24 червня 2016 року та Список №1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року №461, містить в собі розділ 1 підрозділ 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» у яких передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах. Таким чином, професія, за якою позивач працював, віднесені до Списку №1.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року. При цьому пунктом 10 цього Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію за віком на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд звертає увагу, що зазначені записи в трудовій книжці ОСОБА_1 чітко містять відомості щодо характеру роботи позивача у спірні періоди з повним робочим днем під землею. Також, в трудовій книжці є посилання на відповідні накази, записи завірені підписом повноважної особи та печаткою, які оформлені належним чином, та містяться відомості про проведену атестацію робочих місць. Даний факт відповідачем не оспорюється.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійну-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованій території України" № 1207-VІІ, громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованій території України" передбачено, що встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Також, суд зазначає, що відсутність первинних документів, документів, які свідчать про атестацію робочого місця, уточнюючої довідки підприємства внаслідок проведення антитерористичної операції та знаходження підприємств на тимчасово окупованій території, не може порушувати право позивача на отримання пенсії, гарантоване Конституцією України.

Вищенаведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.03.2018р. по справі №569/15943/16-а.

Як вже було зазначено, трудова книжка позивача містить в собі записи - відомості щодо характеру роботи позивача, а саме, трудовою книжкою підтверджено факт роботи позивача окрім горноробочого підземним і його роботу підземним горноробочим очисного забою 4 розряда, 5 розряда з повним робочим днем під землею, а саме: з 26.04.1995р. по 11.12.2000р., з 15.09.2003р. по 29.11.2011р., з 30.12.2011р. по 27.03.2017р., що також підтверджується довідками про підтвердження пільгового стажу роботи, долученими до матеріалів справи.

Вищенаведені факти та правові норми, що регулюють спірні правовідносини, вказують на те, що дії відповідача з приводу відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, згідно пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви позивача від 14 червня 2018 року є протиправними.

Стаття 1 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, у редакції протоколів № 11 та № 14 (04 листопада 1950 року), визначає, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пічкур проти України" (Заява № 10441/06) від 07 листопада 2013 року Європейський суд з прав людини зазначив, що право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України. За наведених вище міркувань Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу (параграфи 51, 54).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Суханов та Ільченко проти України" (Заяви № 68385/10 та № 71378/10) від 26 червня 2014 року Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52). Суд зазначив, що стаття 1Першого протоколу включає в себе три окремих норми: перша норма, викладена у першому реченні першого абзацу, має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого абзацу, стосується позбавлення власності і підпорядковує його певним умовам; третя норма, закріплена в другому абзаці, передбачає право Договірних держав, зокрема, контролювати користування власністю відповідно до загальних інтересів. Проте ці норми не є абсолютно непов`язаними між собою. Друга і третя норми стосуються конкретних випадків втручання у право на мирне володіння майном, а тому повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закріпленого першою нормою (параграф 30). Щодо соціальних виплат, стаття 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату як право на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам (параграф 31). Суд повторив, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (параграф 53).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Щокін проти України" (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) від 14 жовтня 2010 року зазначено, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки на умовах, передбачених законом, а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення законів. Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (параграф 50).

Європейська соціальна хартія (переглянута), яка набрала чинності для України 01 лютого 2007 року, визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Сторони визнають метою своєї політики, яку вони запроваджуватимуть усіма відповідними засобами як національного, так i міжнародного характеру, досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися такі права та принципи: Кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

У відповідності до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно із статтею 21 Конституції України усі люди є вільними у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Враховуючи викладене, суд вважає, що УПФ повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Під час розгляду справи судом встановлено, що УПФ не використало всі свої повноваження для повного, всебічного, добросовісного розгляду заяви позивача про призначення пенсії, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вирішення відповідного питання.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Частиною 2 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що на підставі ч.1 ст.139 КАС України, з урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 підлягають судові витрати у розмірі 768,40 грн., сплата яких підтверджується квитанцією №1 від 25.02.2019 року.

Керуючись ст.ст.243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах із застосуванням коефіцієнту, передбаченого Роз`ясненням від 20.01.1992 року №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»..

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 роботи з 26.04.1995р. по 11.12.2000р., з 15.09.2003р. по 29.11.2011р., з 30.12.2011р. по 27.03.2017р. за посадою горноробочого підземного очисного вибою 4 розряда, 5 розряда з повним робочим днем під землею із застосуванням коефіцієнту, передбаченого Роз`ясненням від 20.01.1992р. №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення зі заявою про призначення пенсії, а саме: з 14.06.2018 року..

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова