Справа № 372/2973/18
Суддя: Кравченко М. В.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/2973/18
Провадження № 2-а-19/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2019 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Бондаренко Є.І.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника СРПП № 4 Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області Терпила Миколи Костянтиновича про зобов`язання вчинити певні дії,

В И Р І Ш И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до заступника начальника СРПП № 4 Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області Терпила Миколи Костянтиновича про зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 13.06.2016 року близько 17 год. 30 хв. на 51 км. автодороги Київ-Знам`янка сталося ДТП за участі автомобіля «ЗАЗ 110307» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Камаз» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , що належить ПрАТ ККРК. Позивач вважає, що працівники поліції усвідомлюючи той факт, що вона є жінкою похилого віку та перебувала в стресовій ситуації і не повністю розуміла, що відбувається свідомо невірно внесли розміри при оформленні схеми ДТП, не внесли осип в схему ДТП, не зафіксували місце зіткнення транспортних засобів, а також порушили інструкцію, що призвело до недбалості у визначенні правопорушника і як наслідок спотворили докази що надавали можливості встановити дійсного винуватця ДТП. Так сержант поліції Обухівського ВПНПУ Гаврилич А.І. склав на позивачку протокол про адміністративні правопорушення за порушення п.16.11 ПДР України по ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 05.04.2017 року постановою Обухівського районного суду Київської області провадження у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення України закрито в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що в діях водія автомобіля «Камаз 5511» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 вбачається порушення вимог п.п. 10.1, 11.4 ПДР України, однак працівники поліції відмовились складати відносно нього адміністративний протокол, тому вона не може встановити хто саме повинен їй відшкодувати кошти за ремонт автомобіля. Тому вона просила зобов`язати працівника Обухівського ВП НП в Київській області скласти адміністративний матеріал за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення водієм ОСОБА_3 п.п. 10.1, 11.4 ПДР України, що призвели до виникнення ДТП та направити складену адміністративну справу за підсудністю.

04 жовтня 2018 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

25 жовтня 2019 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області повернуто позивачеві адміністративну справу та роз`яснено право повторного звернення до адміністративного суду в порядку встановленому законом.

07 березня 2019 року постановою Шостого апеляційного адміністративного суду ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 25 жовтня 2018 року скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

04 квітня 2019 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області прийнято адміністративний позов, справу призначено до підготовчого судового засідання.

11 червня 2019 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та вказала, що має водійський стаж з 1976 року. Автомобіль КАМАЗ під керуванням ОСОБА_3 виїхав на смугу зустрічну руху, хоча це заборонялось в даній дорожній ситуації в результаті чого слалась ДТП і на фотокартці що міститься в матеріалах справи вбачається, що автомобіль КАМАЗ стояв боком. Дорожня розмітка та схема складена працівниками поліції виконана невірно, спотворена. На схемі ДТП міститься не її підпис, а також не був того дня допитаний свідок який перебував в автомобілі на пасажирському сидінні. Декілька разів звертались до страхової компанії, однак страховку не виплатили.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи строки розгляду справи, вжиття судом всіх можливих заходів для сповіщення сторін про дату, час та місце розгляду справи та відсутність будь-яких заяв з боку відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Вислухавши позивача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.06.2016 року поліцейським Обухівського відділу поліції ГУ НП у Київській області сержантом поліції Гаврилич А.І. складений адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 , відповідно якого 13.06.2016 року близько 17 год. 30 хв. на 51 км. автодороги Київ-Знам`янка, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «ЗАЗ 110307» державний номерний знак НОМЕР_1 на нерегульованому перехресті з`їжджаючи з головної дороги на другорядну не надала перевагу автомобілю «Камаз» державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталось зіткнення та пошкоджено транспортні засоби, чим завдано матеріальну шкоду учасникам ДТП.

Відповідно до Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 року про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частинами третьою і четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188-28 Кодексу України про адміністративні правопорушення . Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення здійснюють судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

05.04.2017 року постановою Обухівського районного суду Київської області провадження у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення України закрито в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» - поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 10 розділу 3 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», що затверджена Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Позивач вимагає в судовому порядку покласти на відповідача обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно іншого водія - учасника ДТП, мотивуючи це лише посиланнями на власну невинуватість у скоєнні пригоди, однак у адміністративному позові не навела посилань на норми права, які б передбачали можливість судового захисту її інтересів саме у обраний нею спосіб, тому правове обґрунтування позову суд вважає юридично неспроможним.

Поряд із тим, в силу приписів законодавства вирішення питання про те, відносно кого саме слід складати протокол про адміністративне правопорушення відноситься до виключних дискреційних повноважень визначених Кодексу України про адміністративні правопорушення органів та посадових осіб, яким у цих спірних правовідносинах є відповідач. Правових підстав для втручання у дискреційні повноваження відповідача суд не вбачає.

Слід зазначити, що за сталою судовою практикою, зокрема і Верховного Суду, дії щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення не підлягають окремому оскарженню, а повинні отримувати правову оцінку при вирішенні судом справи про адміністративне правопорушення, притягнення до адміністративної відповідальності особи на підставі такого протоколу.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд вважає доцільним у спірних правовідносинах звернути увагу на те, що строк притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ч. 2 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення в три місяці, за вчинення ДТП, що мала місце 13.06.2016 року, сплинув 13.09.2016 року, тобто, станом на 2019 рік, Обухівський районний суд Київської області вже позбавлений процесуальної можливості вирішувати питання про винуватість або невинуватість будь-якого із учасників ДТП, а тому провадження по справі повинно підлягати закриттю на підставі п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення , навіть не зважаючи на висновок №1969 за результатами автотехнічного дослідження від 03.11.2016 року поданим позивачем, де зазначено, що водій автомобіля «Камаз» ОСОБА_3 у дорожньо-транспортній ситуації, що склалась 13.06.2016 року виконуючи належним чином вимоги п.11.4 ПДР України мав технічну можливість уникнути ДТП, дії водія автомобіля «Камаз» не відповідали вимогам ПДР та з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки та настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Дана норма є імперативною і не передбачає прямого обов`язку суду визначати питання винності чи невинності особи, оскільки по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення. Між тим, у разі відсутності преюдиційного доказу вини особи у завданні шкоди, зазначена обставина підлягає встановленню у ході розгляду цивільної справи. Законних та правових підстав для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 немає, оскільки сплив строк притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ч. 2 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Крім того, будь-якого судового рішення, яким би було встановлено наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення , немає. А також не існує будь-яких інших даних, які б зобов`язували відповідача вжити заходів щодо складання відносно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, позивач не є суб`єктом оскарження дій відповідача, який «не склав» протокол про адміністративне правопорушення у відношенні іншого учасника дорожньо-транспортної події, і з боку відповідача відсутнє порушення прав ОСОБА_1 в розумінні положень статті 5 КАС України, що є підставою для відмови в задоволенні позову про зобов`язання вчинити певні дії щодо не оцінки відповідності дій водія ОСОБА_3 вимогам Правил дорожнього руху України та про зобов`язання застосувати необхідні заходи для складання відносно останнього протоколу ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Згідно вимог ч.7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, строк притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ч. 2 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення в три місяці, за вчинення ДТП, що сталась 13.06.2016 року, сплинув 13.09.2016 року.

Станом на 02.07.2019 року суд вже позбавлений процесуальної можливості вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_3

Підстави для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 відсутні, оскільки немає судового рішення, яким би було встановлено наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, чи будь-яких інших даних, які б зобов`язували відповідача вжити заходів щодо складання відносно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пунктом 1 частини 1статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Частиною 3статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушення прав ОСОБА_1 в розумінні ст.5 КАС України, з боку заступника начальника СРПП №4 Обухівського ВП ГУ НП в Київській області Терпила М.К. відсутнє, крім того відповідно листа заступника начальника полковника поліції Веклича Є.Г. вбачається, що Терпило М.К. відповідно наказу від 25.01.2019 року переведений для подальшого проходження служби до ГУ НП в Одеській області, тому позивач не є суб`єктом оскарження дій відповідача, який не склав протокол про адміністративне правопорушення у відношенні другого учасника дорожньо-транспортної події, що сталась 13.06.2016 року, тому у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 286КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 4, 5, 19, 20, 77, 205, 242, 268, 286, 295 КАС України, ст. 38, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до заступника начальника СРПП № 4 Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області Терпила Миколи Костянтиновича про зобов`язання вчинити певні дії, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення в повному тексті.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 11.07.2019 року.

Суддя М.В.Кравченко