Справа № 754/2756/16-а
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 754/2756/16-а Суддя (судді) першої інстанції: Грегуль О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Шурка О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27.05.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебувала справа № 754/2756/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27.05.2019 відмовлено у задоволенні заяви позивача про встановлення порядку та способу виконання судового рішення.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27.05.2019, встановити порядок та спосіб виконання судового рішення, шляхом перерахунку розміру та поновлення виплати раніше призначеної позивачу пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 1, як шахтарю, на підставі матеріалів архівної пенсійної справи, з 05.02.2013.

У судове засідання сторони не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач до серпня 1996 року проживав на території Ватутінського району м. Києва (на даний час Деснянський район м. Києва) та отримував пенсію по інвалідності ІІ групи.

В подальшому, у зв`язку із виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю, йому було припинено виплату пенсії.

05.02.2016 позивач звернувся до УПФУ в Деснянському районі м. Києва із письмовою заявою про поновлення виплати пенсії, проте, листом відповідача від 15.02.2016 було відмовлено в поновленні виплати пенсії, з підстав відсутності між Україною та Ізраїлем договору у галузі пенсійного забезпечення.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 21.06.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2016 у справі № 754/2756/16-а, визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо не поновлення виплати пенсії по інвалідності ІІ групи ОСОБА_1 та зобов`язано Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати розмір пенсії по інвалідності ІІ групи, відповідно до чинного законодавства України та поновити виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , з 05.02.2013. (а. с. 44-47, 78-81)

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11.07.2017 заяву про роз`яснення рішення суду задоволено, роз`яснено, що постановою Деснянського районного суду м. Києва від 21.06.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2016, визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо не поновлення виплати пенсії по інвалідності ІІ групи ОСОБА_1 та зобов`язано Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати розмір пенсії по інвалідності ІІ групи відповідно до чинного законодавства України та поновити виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , з 05.02.2013.

Крім того, в мотивувальній частині вказаної ухвали зазначено, що при вирішенні вищевказаного спору, вирішувалось лише питання про поновлення виплати пенсії, а не питання про наявність правових підстав для нарахування відповідного виду пенсії, а тому, при вирішенні питання щодо нарахування і виплати відповідного виду пенсії, відповідач має виходити виключно з вимог чинного пенсійного законодавства України, а саме, перед виконання судових рішень з`ясувати, чи має право особа, якій за рішеннями судів поновлено виплату пенсії, взагалі на отримання цієї пенсії. (а. с. 103)

Тобто, у справі № 754/2756/16-а вирішувались позовні вимоги щодо пенсії по інвалідності і не вирішувались позовні вимоги щодо перерахунку розміру та поновлення виплати раніше призначеної заявнику пенсії за віком, на пільгових умовах по списку № 1, як шахтарю, на підставі матеріалів архівної пенсійної справи з 05.02.2013.

Надалі, до суду від позивача надійшла заява про встановлення порядку та способу виконання судового рішення, шляхом перерахунку розміру та поновлення виплати раніше призначеної заявнику пенсії за віком, на пільгових умовах по списку № 1, як шахтарю, на підставі матеріалів архівної пенсійної справи з 05.02.2013. (а. с. 105-106)

Таким чином, колегія суддів вважає цілком обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що пенсія по інвалідності та пенсія за віком це різні види пенсій, адже подаючи заяву про встановлення порядку та способу виконання судового рішення, шляхом перерахунку розміру та поновлення виплати раніше призначеної пенсії за віком, на пільгових умовах по списку № 1, як шахтарю, на підставі матеріалів архівної пенсійної справи, заявник фактично змінює предмет позову, який вже було розглянуто, з додатковим обгрунтуванням протиправності дій відповідача, з огляду на що, заява про встановлення порядку та способу виконання судового рішення не відповідає суті та завданню ст. 378 КАС України, оскільки, підставою для застосування вказаної норми статті, є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а у даному випадку, суд розглядаючи спір по суті, встановлював лише протиправні дії пенсійного органу у частині не поновлення виплати пенсії особі, яка виїхала на постійне місце проживання за кордон та не розглядав інших позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 328 КАС України, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому, у її задоволенні необхідно відмовити, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27.05.2019 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

О.І. Шурко