Справа № 215/5568/18
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року Справа № 215/5568/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Н.В.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадження у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави України в особі начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Козака Юрія Івановича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
03 грудня 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Держави України в особі начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 Юрія Івановича (далі - відповідач), в якому просив:
- притягти до адміністративної відповідальності Державу України в особі начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, ст. 60 Конституції України за протиправну бездіяльність, за не забезпечення захисту від порушень, не забезпечення охорон прав та законних інтересів, за не застосовану належну правову процедуру відповідно до заяви від 29.10.2018 р.;
Позовна заява обґрунтована тим, що відповідачем всупереч вимогам діючого законодавства не було надано належну відповідь із додатками на заяву ОСОБА_1 від 29.10.2018 року, у зв`язку з чим така бездіяльність Держави Україна в особі начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 Івановича підлягає визнанню протиправною, оскільки відповідач повинен дотримуватись Закону України "Про звернення громадян", Закону України "Про інформацію" та Конституції України.
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 04.12.2018 року, залишеною без змін ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.01.2019 року, позовну заяву ОСОБА_1 передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за підсудністю.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 215/5568/18 передано судді Боженко Н.В.
Ухвалою суду від 29 березня 2019 року за заявою позивача його було звільнено від сплати судового збору за подання даного адміністративного позову згідно до вимог ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 8 Закону України Про судовий збір.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 березня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
25 квітня 2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що позивачу було доведено до відома межі компетенції територіального органу Пенсійного фонду України в питанні видачі відомостей із реєстру застрахованих осіб, та алгоритм дій особи, яка бажає отримати вказані відомості, з огляду на що, відповідь від 12.11.2018 року № С17/03 надана без порушень Закону України «Про звернення громадян», що дає підстави стверджувати про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.
Ухвалою суду від 11 липня 2019 року провадження у справі щодо частини позовних вимог щодо притягнення до адміністративної відповідальності Державу України в особі начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, ст. 60 Конституції України за протиправну бездіяльність, за не забезпечення захисту від порушень, не забезпечення охорон прав та законних інтересів, за не застосовану належну правову процедуру відповідно до заяви від 29.10.2018 р. закрито.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою-запитом від 29.10.2018 року, в якій просив (далі мовою оригіналу):
1) надати довідку де зазначити суму заробітної плати (доходу) відповідно до ЄДРП за період 2010 р. по 2016 р. помісячно;
2) надати математичний розрахунок моєї пенсії з поясненнями якби 2016 р. та 2018 р. були останні роками моєї роботи;
3) надати документ яким зазначено суму середньої заробітної плати (доходу) яка буде узята для розрахунку моєї пенсії за період 2012 р.по 2018 р. з зазначенням Закону;
4) надати документ яким зазначено суму середньої заробітної плати (доходу) яка буде узята для розрахунку моєї пенсії за період 2016 р. по 2018 р. з зазначенням Закону;
5) надати довідку де зазначити суму відрахувань з заробітної плати (доходу) відповідно до ЄДРП за період 2010 р. по 2016 р. помісячно;
6) надати довідку належної форми до центру зайнятості де зазначити суму заробітної плати (доходу) для нарахування допомоги по безробіттю;
7) окремим листом дати пояснення в яких установах закладах громадянин має пільги відповідно до загальнообов`язкового державного соціального страхування, як він може їх використовувати, а також, що втрачає громадянин який не мав в який то час загальнообов`язкового державного соціального страхування;
8) надати довідку де зазначити суму загальнообов`язкового державного соціального страхування помісячно за 2010 р. та 2018 р. вказати установу яка ці суми сплачувала якій саме установі;
9) надати довідку де вказати суму з яких нараховувався і сплачувався єдиний внесок страховий стаж;
10) повідомити чи заліковується до трудового стажу навчання у технікумі, вузі з посиланням на законодавство та чи має право отримувати пенсію за вислугу років чи по втраті годувальника, якщо працюю безприривно з 1978 р. з посиланням на законодавство;
11) призначити пенсію по втраті годувальника-батька ОСОБА_5 страховий стаж якого складає 32 роки 8 місяців 15 днів. При яких обставинах це можливо, порядок призначення, термін призначення та розрахунки з посиланням на норми законодавства;
12) нормативно - правовим актом зобов`язати направити і направляти довідку форми ОК-5, бо згоду на обробку моїх особистих даних я надаю в електронному і паперовому вигляді установам Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг та Першому, Другому Криворізькому місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у зв`язку із неможливості до вас доїхати бо маю у місяць дохід 30,57 грн.
14) надати математичний розрахунок з поясненнями з посиланнями на норми права відповідно мого доходу сплати з нього єдиного внеску і відрахувань з нього до ПФУ і ФСС з зазначенням посадових осіб їх службових телефонів як готують документи для сплати єдиного внеску і відрахувань з нього до ПФУ і ФСС;
15) надати засвідчену належним чином довідку де вказати мів й страховий стаж та сплата внесків до ПФУ за 2010-2018 р. помісячно стосовно мене;
16) окремим листом повідомити які вчинені вами дії були на підставі якої статті Конституції України, чи враховані ними усі обставини, що мають значення для прийняття рішення чи був дотриманий необхідний баланс між будь-якими несприятливими наслідками для моїх прав, свобод та інтересів і цілями на досягнення яких спрямоване ваше рішення і при цьому були ураховані мої права на участь у процесі прийняття вами рішення.
Відповідачем надано до суду копію відповіді на заяву-запит ОСОБА_1 за вихідним № С17/03 від 12.11.2018 року про розгляд звернення.
При цьому, позивач зазначає, що відповідач не здійснив заходів, передбачених чинним законодавством, щодо розгляду його заяви-запиту та допустив бездіяльність, яка полягає у не дотриманні законної мети правового режиму при розгляді заяви.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Закон України «Про звернення громадян» регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Частиною першою статті 1 Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі - Закон № 393/96) встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо (частина третя статті 3 Закону № 393/96).
Частинами шостою та сьомою статті 5 Закону № 393/96 визначено, що письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).
У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.
Частиною третьою статті 7 Закону № 393/96 визначено, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 393/96 органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Згідно із частинами третьою та четвертою статті 15 Закону № 393/96 відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно статті 18 та 19 Закону № 393/96 громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень. Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Частиною першою статті 20 Закону № 393/96 визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Аналіз зазначених норм права, дає підстави зробити висновок, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків, при цьому, таке право кореспондується із обов`язками органів влади здійснити розгляд таких звернень, з урахуванням їх функціональних обов`язків.

З урахуванням викладеного, слід зазначити, що до відзиву на адміністративний позов відповідачем додано копію листа від 12.11.2018 року № С17/03 про розгляд звернення ОСОБА_1 від 29.10.2018 року, яким розглянуто заяву (запит) позивача, здійснено посилання на пункти запиту та певні законодавчі норми. Також, відповідачем надано витяг з реєстру відправлених листів від 12.11.2018 року на підтвердження направлення ОСОБА_1 листа від 12.11.2018 року № С17/03 про розгляд звернення.

Таким чином із аналізу вказаних документів, слід дійти висновку, що відповідачем у строки, встановлені ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» була надана відповідь на заяву-запит позивача від 29.10.2018 року.

Перевіривши правомірність дій (бездіяльності) відповідача при прийнятті відповідачем письмової відповіді при розгляді заяви-запиту позивача від 29.10.2018 року згідно до вимог ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що бездіяльність відповідачем не допущена, а надана відповідь за вих. № С17/03 від 12.11.2018 року за заявою-запитом позивача від 29.10.2018 року прийнята у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання відповідача протягом 15 днів вжити заходи нормативно-правовим актом для забезпечення належної правової процедури згідно заяви від 29.10.2018 р. вх. № С 17103-18 чим встановити формування єдиної правозастосовчої практики правового режиму впливу на поліпшення роботи установи та зобов`язання відповідача протягом 15 - ти днів надати документи згідно заяви від 29.10.2018 р. вх. № С 17103-18, також не підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідачем була надана відповідь на питання позивача викладені у заяві-запиті.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приймаючи до уваги викладене, у суду відсутні підстави для задоволення даної позовної заяви.

У зв`язку із відмовою в задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат згідно ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Держави України в особі начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Козака Юрія Івановича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії- відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 11 липня 2019 року.

Суддя Н.В. Боженко