Справа № 522/7166/19
Суддя: Бондар В. Я.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/7166/19
Провадження № 2-а/522/593/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Грищук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Годняк Сергія Юрійовича, за участі третьої особи Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Годняк Сергія Юрійовича, за участі третьої особи Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунт уванні позову вказано, що 25 березня 2019 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer рухався по трасі Київ Одеса та був зупинений інспектором УПП в Одеській області, який незрозуміло відрекомендувався та звинуватив ОСОБА_2 в порушенні ПДР, після чого склав постанову про адміністративне правопорушення серії ДП18 №030068 від 25.03.2019 року, за ч.1 ст. 122 КУпАП за порушення п.10.5 ПДР.

Позивач посилаючись на висновок НКР при ВАСУ «Застосування положень ст. 258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 122 КУпАП» вказує, що постанова в даному випадку не могла складатися без протоколу, а також те, що винесення постанови одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним.

Також, позивач звертає увагу суду на порушення процедури розгляду справи, оскільки розгляд справи на місці позбавив його можливості скористатися усіма правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, а саме: відсутність часу для підготовки, звернення за правовою допомогою, подання заперечень, документів, які характеризують особу.

Позивач вказує, що інспектор не дотримався вимог ст. 245 КУпАП. ОСОБА_1 стверджує, що постанова про адміністративне правопорушення виносилась без його участі, хоча правопорушення не було зафіксовано в автоматичному режимі, що суперечить вимогам с.5 ст.279-1 КУпАП.

ОСОБА_1 було зупинено за порушення встановлених обмежень швидкості руху, проте постанову винесено за порушення правил повороту, розвороту, передбачених п.10.5 ПДР України.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ДП18 №030068 від 25.03.2019 року, так як постанова була винесена з порушення процедури розгляду та винесення постанови, а також те, що інспектор грубо перевищив службові повноваження, використавши їх для незаконного накладення штрафу.

Ухвалою суду від 03.05.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено буз руху, позивачу надано десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 04.06.2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено на 18.06.2019 року.

У судовому засіданні 18.06.2019 року задоволено клопотання представника відповідача про залучення третьої особи, ухвалено залучити у якості третьої особи Управління патрульної поліції в Одеській області та відкласти розгляд справи до 27.06.2019 року.

27.06.2019 року до суду надійшли письмові пояснення УПП ДПП в Одеській області.

В своїх письмових поясненнях УПП ДПП в Одеській області категорично не погоджуються з вимогами позивача, вважають їх необґрунтованими, такими, що не відповідають нормам діючого законодавства.

В обґрунтування вказано, що 25.03.2019 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer, номерний знак НОМЕР_1 , рухався по трасі Київ Одеса, А/Д М-5, 401 км, о 17 год. 12 хв. зі швидкістю 80 км/год, при дозволеній 50 км/год, перевищив швидкість на 30 км/год, чим порушив п. 12.10-2 б ПРД України, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП. Дана обставина зафіксована лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000663.

На вимогу інспектора автомобіль було зупинено, роз`яснено причину зупинки, суть правопорушення, ознайомлено з даними які зафіксовані на лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів, що підтверджується поясненням інспектора Годняк ОСОБА_3 І.

Під час розгляду справи інспектор роз`яснив ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та положення ст..ст.268, 307, 308 КУпАП. Позивач скористався своїм правом на власний розсуд і не надав поліцейським письмове пояснення. Негайно після розгляду справи, інспектором Годняк С.І. було винесено постанову серії ДП18 №030068 від 25.03.2019 року, за ч.1 ст.122 КУпАП.

Також, у своїх поясненням УПП ДПП в Одеській області зазначають, що відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративного правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках передбачених ч.1 та ч.1 ст. 258 КУпАП уповноваженими органами на місці вчинення правопорушення виноситься постанова відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Посилаючись на п.2.3 рішення Конституційного суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015 року «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення ст..276 КУпАП» звертають увагу на те, що коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова, в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні. Таким чином, законодавством передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої розгляд справи і накладення адміністративного стягнення відбувається безпосередньо на місці вчинення правопорушення.

Узагальнюючи свої пояснення, УПП ДПП в Одеській області вважають, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, інспектор мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу, ним дотримані процедура розгляду справи на місці вчинення правопорушення, постанова серії ДП18 №030068 від 25.03.2019 року винесена на підставі та у порядку передбаченого законодавством.

Судом встановлено, відповідно до наданої суду постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №030068 від 25.03.2019 вбачається, що ОСОБА_1 25.03.2019 року, керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer, номерний знак НОМЕР_1 , рухався по трасі Київ Одеса, А/Д М-5, 401 км, о 17 год. 12 хв. зі швидкістю 80 км/год, при дозволеній 50 км/год, перевищив швидкість на 30 км/год, чим порушив п. 12.10 б ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до пояснення інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Годняк Сергія Ігоровича, під час несення служби ним було виявлено правопорушення, що зафіксоване лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000663, у наслідок чого було зупинено ОСОБА_1 , який порушив п. 12.10 б Правил дорожнього руху України. ОСОБА_1 було пояснено причину зупинки, показано фото-відеофіксацію правопорушення, на що водій повідомив, що вказаним приладом не можливо фіксувати порушення швидкісного режиму, йому було показано сертифікат та наявні дозвільні документи. Водієві було роз`яснено його права та повідомлено, що відносно нього буде складена постанова про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП.

Факт вчинення порушення Правил дорожнього руху, що виразилося у перевищенні швидкісного режиму беззаперечно вбачається з роздруківки фото, знятого лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20 № ТС000663, file: _NA000_0325_170916.jmf.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з частиною першою статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, про порушення правил дорожнього руху, частини перша, друга і третя статті 122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до вимог частини третьої статті 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

Аналіз положень частин першої - третьої статті 258 КУпАП дозволяє дійти висновку, що їх дія поширюється:

1) на правопорушення, визначені в частині першій цієї статті;

2) у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

3) на випадки, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Частина друга статті 258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно на ці правовідносини поширюється положення частини четвертої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Отже, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі, зафіксованих в автоматичному режимі, зокрема, передбаченого статтею 122 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, відповідно до статті 258 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, здійснюється саме безпосередньо на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу.

Окрім того, суд звертає увагу, що Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015, приймалось до внесення, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року №596-VIII, змін у статтю 258 КУпАП, а тому не може застосовуватися у правовідносинах, що виникли після набрання чинності зазначеними змінами.

Таким чином, доводи позивача про порушення поліцейським процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення не заслуговують на уваги.

З приводу доводів позивача про притягнення його до відповідальності за порушення п. 10.5 ПДР, в той час як зупинено було за перевищення швидкісного режиму, суд відзначає наступне.

Як відзначалося вище постанову про адміністративне правопорушення, згідно якої на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення було складено за порушення позивачем п.12.10 б Правил дорожнього руху. Такий же пункт Правил дорожнього руху відзначений, що порушений позивачем, відзначений інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області Годняк С.Ю. у його письмових поясненнях, копія яких надана до суду.

При цьому, у письмових поясненнях наданих УПП в яких висловлені заперечення третьої особи проти позову, пункт ПДР, що порушив ОСОБА_1 вказано як 12.10-2 б, що не відповідає матеріалам справи.

Відтак, Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 містить пункт 12.10, згідно якого додаткові обмеження дозволеної швидкості руху можуть вводитися тимчасово і постійно.

При цьому разом із знаками обмеження швидкості руху 3.29 та/або 3.31 обов`язково додатково встановлюються відповідні дорожні знаки, які попереджають про характер небезпеки та/або наближення до відповідного об`єкта.

У разі коли дорожні знаки обмеження швидкості руху 3.29 та/або 3.31 встановлені з порушенням визначених цими Правилами вимог щодо їх введення чи з порушенням вимог національних стандартів або залишені після усунення обставин, за яких їх було встановлено, водій не може бути притягнений до відповідальності згідно із законодавством за перевищення встановлених обмежень швидкості руху.

Пункт 12.10 Правил дорожнього руху не містить підпункту б.

В свою чергу пункти 12.10-1 та 12.10-2 містять підпункти б.

Зокрема, пунктом 12.10-2 б, на який посилається третя особа, передбачено, що Обмеження дозволеної швидкості руху вводяться постійно виключно: б) у місцях розміщення наземних нерегульованих пішохідних переходів.

З фотофіксації правопорушення наявність на дорозі пішохідного переходу не встановлено, так як і не встановлено, яке саме правило дорожнього руху було порушено позивачем ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що процедура притягнення до адміністративної відповідальності порушена не була, проте постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності була складена з порушенням норм чинного законодавства, тому підлягає скасуванню.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на те, що факт правопорушення доказаний суб`єктом владних повноважень, та проїзд позивача з перевищенням встановленої швидкості підтверджується матеріалами справи, суд вважає за необхідне скасувати постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та направити справу на новий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 287-293 КпАП України, ст.ст. 243-246,250, 251, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Годняк Сергія Юрійовича, за участі третьої особи Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №030068 від 25.03.2019 року, прийняту інспектором патрульної поліції 4-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Годняк Сергієм Ігоровичем, справу про адміністративне правопорушення направити на новий розгляд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 11.07.2019 року.

Суддя: В.Я. Бондар