Справа № 200/2791/19-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року справа №200/2791/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Гаврищук Т.Г.,

секретар судового засідання Токарева А.Г.,

за участю:

представник позивача не з`явився,

представника відповідача Груєнка С.Л., довіреність від 28.08.2018 року № 64,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Бетонмаш» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року у справі № 200/2791/19-а (головуючий 1 інстанції Тарасенко І.М., текст рішення складено у приміщенні суду за адресою: вул. Добровольського, 1, м. Слов`янськ Донецької області) за позовом Приватного акціонерного товариства «Бетонмаш» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2019 року Приватне акціонерне товариство «Бетонмаш» (далі позивач, ПрАТ «Бетонмаш») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі відповідач, податковий орган) про визнання протиправними дії податкового органу щодо відмови у списанні податкового боргу за платежем військовий збір у розмірі 26 951,76 грн, зобов`язання відповідача прийняти рішення щодо списання податкового боргу з платежем військовий збір 26 951,76 грн (а.с.4-10).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні позову (а.с. 63-65).

Позивач з вказаним рішенням суду не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій послався на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи. Просив скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що податковий борг за платежем військовий збір (штраф) виник внаслідок наявності форс-мажорних обставин, наслідки яких для підприємства тривають на теперішній час. Обставини виникнення податкового боргу, у даної справи виникли після 14.04.2014 року, дня набрання чинності Указу президента України від 14.04.2014 року за № 405/2014, яким уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Вважає, що виникнення у позивача безнадійного податкового боргу пов`язано саме з проведенням антитерористичної операції, внаслідок чого виникли обставини непереборної сили, через вплив яких виникла неможливість своєчасно сплатити військовий податок, що і призвело до нарахування штрафу (а.с. 69-72).

Від відповідача до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що наявний у позивача сертифікат Донецької торгово-промислової палати від 09.02.2015 року № 2982 не може бути належною підставою для визнання боргу безнадійним та його списання в порядку, передбаченому Податковим кодексом України, оскільки вказаний сертифікат посвідчує настання (існування) таких обставин для розстрочення або відстрочення податкового боргу (а.с. 84-87).

У судовому засіданні представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення а рішення суду першої інстанції без змін. Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надіслав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Суд, заслухав суддю доповідача, пояснення представника відповідача, перевірив матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, встановив наступне.

Позивач ПрАТ «Бетонмаш» є юридичною особою, яке зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом: 00240052, місцезнаходження юридичної особи: 84105, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Солоділова, 1 (а.с. 11-14).

Згідно інтегрованої картки платника податків ПрАТ «Бетонмаш» має податковий борг за платежем військовий збір у сумі 26951,76 грн., який було нараховано згідно податкового повідомлення рішення № від 24.09.2018 року на підставі ст. 126 Податкового кодексу України, як штраф у розмірі 10% за затримку на 3 календарних дні сплати грошового зобов`язання за основним платежем військовий збір у сумі 269517,60 грн. за період квітень 2015 року травень 2016 року (а.с. 25, 61-62).

18 жовтня 2018 року ПрАТ «Бетонмаш» подало до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області заяву щодо списання безнадійного податкового боргу за платежем військовий збір (штраф) у сумі 26951,76 грн., додавши до заяви копію Сертифікату (висновку) ТПП про настання обставин непереборної сили, які призвели до виникнення цього безнадійного податкового боргу. У своїй заяві ПрАТ «БЕТОНМАШ» зазначило, що виникнення податкового боргу спричинено об`єктивними причинами на які підприємство, за умови прийняття усіх можливих заходів, не може вплинути, а саме: настання обставин непереборної сили, у зв`язку з ситуацією, що склалась у Східному регіоні України та проведення антитерористичної операції, яка унеможливлює роботу підприємства та установ у звичайному режимі (а.с. 16-20).

27 листопада 2018 року ПрАТ «Бетонмаш» отримало від ГУ ДФС у Донецькій області відмову у списанні безнадійного податкового боргу за платежем військовий збір (а.с. 26-28).

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Проблемним питанням цієї справи є відмова податковим органом у списанні податкового боргу (штрафу) підприємству.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України:

грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1);

податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1).

штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.265 пункту 14.1).

Разом з тим, 2 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII (далі - Закон № 1669), який набув чинності 15 жовтня 2014 року та визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

За змістом статті 1 вказаного Закону встановлено, що територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» м. Слов`янськ віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Стаття 10 Закону № 1669 передбачає, що єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує форс-мажорні обставини, як підставу для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) своїх податкових зобов`язань є наявність у такого суб`єкта господарювання сертифікату Торгово-промислової палати про засвідчення форс мажорних обставин.

Таким чином, сертифікат Торгово-промислової палати застосовується при вирішенні питання про звільнення від нарахування штрафних санкцій та пені з боку податкових органів з 14 квітня 2014 року з урахуванням здійснення суб`єктом владних повноважень діяльності на території проведення АТО.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач на момент виникнення спірних правовідносин здійснював свою діяльність на території проведення АТО. При цьому позивач звертався до Торгово-промислової палати із заявою про засвідчення форс-мажорних обставин, про що Торгово-промисловою палатою 9 лютого 2015 року засвідчено підприємству форс-мажорні обставини сертифікатом № 2982 відповідно до пунктів 100.4 і 100.5 статті 100 Податкового кодексу України настання обставин непереборної сили з 1 травня 2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотримання законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обов`язкових платежів та дотримання законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обов`язкових платежів.

Статтею 101 Податкового кодексу України встановлено, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Під терміном «безнадійний» розуміється зокрема, податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Аналізуючи положення підпункту 101.2.4 пункту 101.2. статті 101 Податкового кодексу України, суд апеляційної інстанції зазначає, що для визнання податкового боргу безнадійним має бути встановлений (доведений) причинно-наслідковий зв`язок між податковим боргом та форс-мажорними обставинами. Наявність форс-мажорних обставин є загальновідомим фактом, проте сама по собі не доводить безнадійності податкового боргу, неможливості здійснити сплату самостійно визначених податкових зобов`язань платником податків, зокрема внаслідок неможливості повноцінної роботи підприємства у зв`язку з проведенням антитерористичної операції тощо.

Суд зазначає, що діючим законодавством не передбачено засвідчення суб`єктам господарської діяльності обставин непереборної сили (форс-мажорних) обставин окремо по кожній статті Податкового кодексу України, проте визначальним у спірних правовідносинах є не факт засвідчення таких обставин, оскільки вони є загальновідомими, а їх вплив на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання, що має бути оцінено суб`єктом владних повноважень (відповідачем у справ) у кожному конкретному випадку при зверненні суб`єктів господарювання з відповідною заявою.

Згідно пункту 2.1 Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 10 жовтня 2013 року № 577 (далі - Порядок 577), під терміном «безнадійний податковий борг» слід розуміти зокрема, податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). Такий факт непереробної сили підтверджується Торгово-промисловою палатою України - про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України та є загальновідомим.

Пунктом 4.1 Порядку № 577 визначено, що у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню.

Матеріалами справи підтвердежно, що позивач звертався до податкового органу з відповідною заявою в обгрунтування якої зазначив, що податковий борг виник внаслідок дії форс-мажорних обставин, які мали місце для підприємства починаючи з 2014 року і на теперішній час продовжують на нього впливати.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Крім того, факт настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, є загальновідомим.

Частиною ч. 3 ст. 78 КАС України встановлено, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відмова податкового органу у визнанні податкового боргу позивача безнадійним та його списанні ґрунтувалась на відсутності у підприємства відповідного сертифікату Торгово-промислової палати в якому були б зазначені норми законодавства які передбачають визнання вказаного боргу безнадійним та його списання.

На думку суду апеляційної інстанції, вказана підстава не є достатнім обґрунтуванням дій податкового органу щодо зазначеної відмови, оскільки відповідачем не встановлювався причинно-наслідковий зв`язок між обставинами непереборної сили порушенням строку сплати підприємством грошового зобов`язання з військового збору.

Таким чином, встановлення причинно-наслідкового зв`язку між обставинами непереборної сили з виникненням штрафної санкції, тобто визнання його безнадійним, є компетенцією суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) за результатами розгляду заяви позивача. Вказані обставини відповідачем не встановлювались, проте вони впливають на право платника податку бути звільненим від виконання свого обов`язку (погашення податкового боргу) шляхом списання безнадійного податкового боргу, у тому числі штрафних санкцій, що є предметом цього позову.

Тобто, контролюючий орган у своїй відмові не надав оцінку тому, чи встановлено ним при розгляді заяви позивача обставини, які виникли внаслідок форс-мажорних обставин та вплинули на неможливість здійснення платником податків своєчасної сплати грошового зобов`язання з військового збору.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі № 805/2342/16-а та від 28.05.2019 року по справі № 805/1535/16-а

Щодо вимоги апелянта про зобов`язання відповідача прийняти рішення щодо списання податкового боргу за платежем військовий збір 26 951,76 грн, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до приписів пп. 19-1.1.24 п. 192-1.1. ст. 19-1 та пп. 20.1.29 п. 20.1. ст. 20 ПК України розгляд питання про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку, суд не може підміняти податковий орган, уповноважений на виконання функцій зокрема з списанню безнадійного податкового боргу. Належним способом захисту буде визнання протиправним дії податкового органу щодо відмови ПрАТ «Бетонмаш» у списанні податкового боргу за платежем військовий збір у розмірі 26 951,76 грн. за заявою від 18.10.2018 року та зобов`язання відповідача повторно розглянути вказану заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи позовні вимоги апелянта суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, та визнати протиправним дії відповідача щодо відмови у списанні безнадійного боргу та зобов`язати повторно розглянути заяву ПрАТ «Бетонмаш» від 18.10.2018 року про списання безнадійного податкового боргу за платежем військовий збір.

Підпунктами 3 та 4 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Враховуючи наведене, суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, та вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято при невірному застосуванні норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи часткове задоволення позову та апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції присуджує позивачеві понесені ним судових витрат зі сплати судового збору, які підтверджені документально (а.с. 3, 68), за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі 3601,87 грн.?????

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Бетонмаш» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року у справі № 200/2791/19-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Бетонмаш» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року у справі № 200/2791/19-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позов Приватного акціонерного товариства «Бетонмаш» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними дії Головного управління ДФС у Донецькій області щодо відмови у списанні податкового боргу за платежем військовий збір у розмірі 26 951,76 грн, зобов`язання Головного управління ДФС у Донецькій області прийняти рішення щодо списання податкового боргу з платежем військовий збір 26 951,76 грн задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Донецькій області щодо відмови Приватному акціонерному товариству «Бетонмаш» у списанні податкового боргу за платежем військовий збір у розмірі 26 951,76 грн.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Донецькій області повторно розглянути з урахуванням висновків постанови заяву Приватного акціонерного товариства «Бетонмаш» від 18.10.2018 року про списання безнадійного податкового боргу за платежем військовий збір у розмірі 26 951,76 грн.

В іншій частині позовних вимог та апеляційної скарги відмовити.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Бетонмаш» (, МФО 335548, ПАТ КБ «Приватбанк», р/р НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3601 (три тисячі шістсот одна) гривня 87 копійок.

Повний текст постанови складений та підписаний 11 липня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення окрім випадків визначених статтєю 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Т.Г. Гаврищук