Справа № 807/532/18
Суддя: Калинич Я. М.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2019 рокум. Ужгород№ 807/532/18

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Калинич Я.М.

при секретарі судового засідання Попович М.М.

за участю:

представник позивача ОСОБА_1 .,

відповідача 1: представник не з`явилась,

відповідача 2: представник Тягур І.І.,

відповідача 3: представник Тягур І.І.,

представник третьої особи Блага О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Мукачівського управління державної казначейської служби України Закарпатської області, Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області, Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Державної фіскальної служби України у Закарпатській області про стягнення коштів з Державного бюджету України, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Мукачівського управління державної казначейської служби України Закарпатської області (далі відповідач 1) про стягнення з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 Олександровича 2263432,02 грн.

Протокольною ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 19.09.2018 року було залучено до участі у справі співвідповідачів Державну казначейську службу України (далі відповідач 2), Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області (далі відповідач 3) та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Державної фіскальної служби України у Закарпатській області.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що у встановлений законом спосіб шляхом подання декларації з податку на додану вартість за грудень 2011 року позивач заявив до відшкодування на рахунок в банку суму ПДВ в розмірі 280757,00 грн. Однак проведеною документальною позаплановою невиїзною перевіркою з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за грудень 2011 року зменшено суму заявленого до відшкодування податку на додану вартість та застосовано штрафні санкції. Також, у встановлений законом спосіб шляхом подання декларації з податку на додану вартість за липень 2012 року позивач заявив до відшкодування на рахунок в банку суму ПДВ в розмірі 240672,00 грн. Проведеною документальною позаплановою невиїзною перевіркою з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2012 року зменшено суму заявленого до відшкодування податку на додану вартість та застосовано штрафні санкції. Шляхом подання декларації з податку на додану вартість за березень 2013 року позивач заявив до відшкодування на рахунок в банку суму ПДВ в розмірі 205995,00 грн. Однак проведеною документальною позаплановою невиїзною перевіркою з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за березень 2013 року зменшено суму заявленого до відшкодування податку на додану вартість та застосовано штрафні санкції. Так, шляхом подання декларації з податку на додану вартість за липень 2013 року позивач заявив до відшкодування на рахунок в банку суму ПДВ в розмірі 395906,00 грн. Однак проведеною документальною позаплановою невиїзною перевіркою з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2013 року зменшено суму заявленого до відшкодування податку на додану вартість та застосовано штрафні санкції.

Прийняті за результатами проведених перевірок податкові повідомлення-рішення були скасовані постановами Закарпатського окружного адміністративного суду №2а-0770/2042/12 від 03.07.2012 року (залишена без змін за результатами апеляційного розгляду ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2015 року), №2а-0770/3165/12 від 12.11.2012 року (залишена без змін за результатами апеляційного розгляду ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015 року), №807/2797/13-а від 19.09.2013 року (залишена без змін за результатами апеляційного розгляду ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2015 року) та №807/4328/13-а від 18.12.2013 року (залишена без змін за результатами апеляційного розгляду ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2015 року), які набрали законної сили. Тому вважає, що сума бюджетного відшкодування за грудень 2011 року розміром 280757,00 грн., липень 2012 року розміром 240672,00 грн., березень 2013 року розміром 205995 грн. та за липень 2013 року розміром 395906,00 грн. є узгодженими. Разом з тим, така сума у строки, встановлені Податковим кодексом України, позивачу виплачена не була, а тому підлягає стягненню з Державного бюджету України за рішенням суду. Також, позивач зазначає, що підлягає стягненню пеня у розмірі 1140102,02 грн.

Представник позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів, наведених в позовній заяві, та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача 1 у судове засідання не з`явилась, однак подала клопотання про розгляд справи без її участі.

Представником Мукачівського управління Державної казначейської служби України Закарпатської області було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач 1 заперечує проти позову та просить відмовити у задоволенні такого. Зокрема у відзиві зазначено, що органи казначейства не є належним відповідачем у справах щодо бюджетного відшкодування податку на додану вартість, пені або стягнення митних платежів. Відповідачем в таких справах повинен бути орган Державної фіскальної служби, на обліку якого перебуває платних податку. Вважає, що спірні правовідносини виникли виключено між позивачем та Мукачівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Закарпатській області, а управління казначейства не може відповідати за зобов`язання інших бюджетних установ. Окрім того, зазначила, що органи казначейства здійснюють відшкодування ПДВ на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ, а також з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України, п. 55 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Цей порядок не передбачає бюджетне відшкодування ПДВ у спосіб судового стягнення, оскільки є втручанням в дискреційні повноваження податкових органів та органів державного казначейства.

Представник відповідачів 2, 3 у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи обставинами, наведеними у відзиві №01.3-12-1/62-3185 від 05.10.2018 року. Вважає, що спірні правовідносини виникли виключено між позивачем та Мукачівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Закарпатській області, а управління казначейства не може відповідати за зобов`язання інших бюджетних установ та не є належним відповідачем у справі. Щодо позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України бюджетного відшкодування з ПДВ, то такі є втручанням у виключну компетенцію податкових органів та органів державного казначейства та не є правильним способом захисту прав позивача.

Представник 3-ї особи у судовому засіданні проти позову заперечила, аргументуючи мотивами, зазначеними в поясненні. Зокрема, вказала, що відшкодування суми податку на додану вартість здійснюється в спосіб, передбачений Податковим кодексом України (зі змінами, внесеними Законом України №1797-VIII від 21.12.2016 р.) та Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №39 від 17.01.2011 р., та відносить до виключної компетенції податкових органів та органів державного казначейства. А тому вважає, що суд не може підміняти державний орган при виконанні делегованих повноважень та вирішувати питання про стягнення такої заборгованості.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та 3-ї особи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 19 січня 2012 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 подав до Мукачівської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області (далі Мукачівська ОДПІ) в електронній формі податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2011 року, в рядку 23 якої вказав суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, в розмірі 280757,00 грн. (а.с.14 17).

Мукачівською ОДПІ проведена документальна позапланова виїзна перевірка СПД ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за грудень 2011 року, про що 14.03.2012 року складено акт №780/1703/.

Проведеною перевіркою підтверджено суму бюджетного відшкодування по декларації за грудень 2011 року в сумі 62720,00 грн. Одночасно виявлено завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за грудень 2011 року на 218037,00 грн.

За результатами розгляду матеріалів перевірки відповідачем складено податкове повідомлення-рішення від 21.05.2012 року №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за грудень 2011 року на 218037,00 грн. та застосована штрафна (фінансова) санкція розміром 109018,50 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.07.2012 року у справі №2а-0770/2042/12, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2015 року у справі №130257/12/9104, адміністративний позов задоволено, визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення від 21.05.2012 року №003821742.

Також, 20 серпня 2012 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 подав до Мукачівської ОДПІ в електронній формі податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2012 року, в рядку 23 якої вказав суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, в розмірі 240672,00 грн. (а.с. 18 21).

Мукачівською ОДПІ проведена документальна позапланова виїзна перевірка СПД ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за липень 2012 року, яке становить більше 100000,00 грн. в результаті декларування від`ємного значення за червень 2012 року, про що 25.09.2012 року складено акт №3248/1703/.

Проведеною перевіркою підтверджено суму бюджетного відшкодування по декларації за липень 2012 року в сумі 41298,00 грн. Одночасно виявлено завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2012 року на 199374,00 грн.

За результатами розгляду матеріалів перевірки відповідачем складено податкове повідомлення-рішення від 09.10.2012 року №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2012 року на 199374,00 грн. та застосована штрафна (фінансова) санкція розміром 99687,00 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.11.2012 року у справі №2а-0770/3165/12, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015 року у справі №145/13/876, адміністративний позов задоволений частково, визнані протиправними і скасовані податкові повідомлення-рішення, у т.ч. від 09.10.2012 року №.

19 квітня 2013 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 подав до Мукачівської ОДПІ в електронній формі податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2013 року, в рядку 23 якої вказав суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, в розмірі 205995,00 грн. (а.с.22 26).

Мукачівською ОДПІ проведена документальна позапланова виїзна перевірка СПД ОСОБА_2 з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за березень 2013 року, що виникло в результаті декларування від`ємного значення за лютий 2013 року, про що 02.07.2013 року складено акт №2051/1702/.

Проведеною перевіркою виявлено завищення розміру від`ємного значення на 205995,00 грн. за лютий 2013 року та завищення суми бюджетного відшкодування за березень 2013 року на 205995,00 грн.

За результатами розгляду матеріалів перевірки 31.07.2013 року Мукачівською ОДПІ складено податкове повідомлення-рішення №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 205995,00 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції розміром 102997,50 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.09.2013 року у справі №807/2797/13-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2015 року у справі №12744/13/876, адміністративний позов задоволений повністю, визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення від 31.07.2013 року №.

Також, 19 серпня 2013 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 подав до Мукачівської ОДПІ в електронній формі податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2013 року, в рядку 23 якої вказав суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, в розмірі 395906,00 грн. (а.с. 27 31).

Мукачівською ОДПІ проведена документальна позапланова виїзна перевірка СПД ОСОБА_2 з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за липень 2013 року, що виникло в результаті декларування від`ємного значення за червень 2013 року, про що 18.10.2013 року складено акт №710/1703/.

Проведеною перевіркою підтверджено суму бюджетного відшкодування по декларації за липень 2013 року в сумі 9,00 грн. Одночасно виявлено завищення розміру від`ємного значення на 395897,00 грн. за червень 2013 року та завищення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 395897,00 грн. за липень 2013 року.

За результатами розгляду матеріалів перевірки відповідачем складені податкові повідомлення-рішення:

- від 14.11.2013 року №, яким зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість за червень 2013 року на 395897,00 грн.;

- від 14.11.2013 року №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2013 року на 395897,00 грн. та застосована штрафна (фінансова)санкція розміром 197948,50 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.12.2013 року у справі №807/4328/13-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2015 року у справі №876/957/14, адміністративний позов задоволений повністю, визнані протиправними і скасовані податкові повідомлення-рішення від 14.11.2013 року №№, .

Вищезазначене рішення суду набрали законної сили, а отже, вказані обставини повторно не доводяться.

Згідно з нормами ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Однак, заявлені до відшкодування суми в розмірі 280757,00 грн. за грудень 2011 року, 240672,00 грн. за липень 2012 року, 205995,00 грн. за березень 2013 року та 395906,00 грн. за липень 2013 року залишалися не відшкодованими.

Станом на день звернення позивача з даним адміністративним позовом зазначена сума бюджетного відшкодування ФОП ОСОБА_2 перерахована не була.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує наступне.

Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано ст. 200 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За змістом п.п. 200.7 та 200.10 вказаної статті платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно з п. 200.11 ПК України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 200.12 та 200.13 ст. 200 ПК України орган державної податкової служби зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Відповідно до абз. «б» п. 200.14 ст. 200 ПК України, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету (п. 200.15 ст. 200 ПК України).

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно із п. 200.23 ст. 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам - протягом визначеного цією статтею строку, вважається заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

Отже, вказаними нормами права, зокрема, визначено час набуття статусу бюджетної заборгованості суми заявленою до бюджетного відшкодування. У тому числі, такий статус сума, заявлена до бюджетного відшкодування, набуває після закінчення процедури судового оскарження.

Частиною 1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Таким чином, з огляду на загальні принципи набрання судовим рішенням законної сили, яке є обов`язковим до виконання, обумовлює виникнення у податкового органу обов`язку подати органу державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Таким чином, після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, подає до органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету такому платнику.

Мукачівська ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області була повідомлена про набрання рішеннями судів законної сили, тобто про закінчення процедури судового оскарження, проте в порушення вимог п. 200.15 Податкового кодексу України останньою не було вчинено дій щодо подання до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Право на бюджетне відшкодування є невід`ємним правом позивача, захист якого гарантовано частиною 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11.09.1997 і відповідно до положень Конституції України є частиною національного законодавства.

Неправомірне неповернення бюджетного відшкодування податку на додану вартість порушило право позивача, зокрема на законне сподівання мати можливість користуватися своєю власністю, а саме: своєчасно і в повному обсязі і в порядку, визначеному законом, отримати це відшкодування з бюджету при відсутності з його боку порушень вищевказаних законодавчих актів.

Відтак, підставою для перерахування платникові податку суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку є відповідний висновок.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 826/17403/14 від 02 грудня 2015 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в частині стягнення з Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_2 суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 1123330,00 грн.

Щодо позовної вимоги про стягнення пені розміром 1140102,02 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог позовної заяви, розрахунку пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання (а.с.72-73) обумовлений розмір пені позивачем нараховано за період з 15.03.2011 року по 05.06.2018 року.

На дату подання позивачем перелічених декларацій, порядок відшкодування обумовлених сум визначався Податковим Кодексом України (в редакції до 01.01.2017 року) положення якого передбачали, що якщо за результатами перевірки, проведеної контролюючими органами відповідно до п. 58.1 ПКУ, установлено факт завищення платником податку від`ємного значення сум ПДВ, у т.ч. від`ємного значення, яке було зараховано в зменшення податкового боргу з ПДВ, виноситься податкове повідомлення-рішення.

При цьому відповідно до п. 56.1 ПКУ рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному чи судовому порядку.

У разі звернення платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (п. 56.18 ПКУ).

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Відтак, з моменту прийняття судом апеляційної інстанції рішення стосовно задоволення вимог позивача про скасування податкових повідомлень рішень, предметом яких було зменшення бюджетного відшкодування, суми бюджетного відшкодування визначені у деклараціях з ПДВ за грудень 2011 року, липень 2012 року, березень 2013 року, липень 2013 року задекларовані позивачем суми від`ємного значення набули статусу узгоджених та таких, що підлягали відшкодуванню у строки визначені податковим кодексом.

Згідно положеннями п. 200.15 ст. 200 ПК України (в редакції станом на дату набуття рішенням суду законної сили), після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, надає платнику податку суму автоматичного бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом трьох операційних днів після отримання висновку контролюючого органу (пп.200.18.2. п. 200.18ст. 200 ПК України в тій же редакції).

Пунктом 200.23 ст. 200 ПК України (в тій же редакції), передбачено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

З наведеного слідує, що датою виникнення бюджетної заборгованості по відшкодуванню ПДВ (в тому рахунку і датою початку строку для нарахування названої пені) є наступний день, який слідує за датою закінчення строку, визначеного п. 200.15 ст. 200 ПК України, який обраховується від дати фактичного отримання контролюючим органом судового рішення, що набрало законної сили про задоволення позову позивача + 5 днів для підготовки висновку податковим органом та 3 дні на відшкодування органами казначейства.

Водночас, суд зазначає, що Верховний суд у постановах від 09.10.2018 року у справі №817/1828/17, від 17.04.2018 року по справі №816/1369/17, від 11.09.2018 року у справі 812/103/15, від 14.03.2019 року у справі №822/553/17 дійшов висновку проте, що позовна вимога про стягнення пені на суму несвоєчасно відшкодованого податку може бути заявлена у межах строку встановленого 102.5 статті 102 КАС України (1095днів).

З наданих третьою особою відомостей слідує, що судові рішення, які набрали законної сили (постановлені на користь позивача у справах, що стосуються сум, задекларованого від`ємного значення ПДВ за перелічені звітні періоди) отримані органом податкової служби в 2015 році.

Підсумовуючи викладене, керуючись п. 56.18 ст. 56 ПКУ суд приходить до висновку, що суми задекларованого позивачем ПДВ за деклараціями за грудень 2011 року, липень 2012 року, березень 2013 року, липень 2013 року набули статусу узгоджених сум з дати підтвердження сум бюджетного відшкодування актами перевірок та набрання законної сили відповідним судовими рішеннями, які припадають на 2015 рік.

Статусу бюджетної заборгованості вказані суми набули на наступний день, який слідує за датою закінчення строку, визначеного п. 200.15 ст. 200 ПК України, отож з саме з вказаної дати позивач набув право на нарахування пені до закінчення строку 1095 днів з дня виникнення заборгованості.

Стосовно ж строку протягом якого позивачем могла бути заявлена позовна вимога до суду про стягнення пені, то виходячи з положень п. 102.5 статті 102 КАС України такий строк також становить 1095 днів з моменту виникнення у платника на неї права (дати з якої пеня повинна бути нарахована).

До суду позивач звернувся 11.06.2018 року, а відтак граничний строк (1095 днів), з якого позивач вправі був звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованої або такої, що підлягала нарахуванню пені припадає на 12.06.2015 року (з урахуванням додаткового дня високосного року). Розрахунок: дата звернення до суду з позовної заявою 11.06.2018 - 1095 днів = 12.06.2015 року.

З наведеного слідує, що позовна вимога про стягнення пені яка нарахована та/або яка підлягала нарахуванню в період до дати 12.06.2015 року є такою, що заявлена поза межами строку 1095 днів.

Разом з тим, суд зауважує, що для правильного визначення суми пені, що підлягає стягненню, необхідним є встановлення дати, коли така заборгованість виникла.

Так, з долученого до позовної заяви розрахунку вбачається, що позивач вважає датою виникнення заборгованості по декларації за грудень 2011 року в сумі 62720,00 грн. 15.03.2011 року (акт від 14.03.2012 року №780/1703/ документальної позапланової виїзної перевірки СПД ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за грудень 2011 року), строк нарахування 2270 календарних днів. Борг 218037,00 грн., ставка НБУ - 30%, дата виникнення боргу - 08.06.2015 року (ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2015 року у справі №130257/12/9104 (№2а-0770/2042/12)), строк нарахування - 1087 календарних днів.

За липень 2012 року розміром 240672,00 грн. Борг - 41тис. 298 гривень, ставка НБУ - 7,5%, дата виникнення боргу - 26.09.2012 року (акт від 25.09.2012 року №3248/1703/ №780/1703/ документальної позапланової виїзної перевірки СПД ОСОБА_2 , з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за липень 2012 року, яке становить більше 100000,00 грн. в результаті декларування від`ємного значення за червень 2012 року), строк нарахування - 2089 календарних днів. Борг 199374,00 грн., ставка НБУ - 19,5%, дата виникнення боргу - 10.02.2015 року (ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015 року у справі №145/13/876 (№2а-0770/3165/12)), строк нарахування -1205 днів.

За березень 2013 року розміром 205995,00 грн. Борг 205995,00 грн., ставка НБУ - 30,0%, дата виникнення боргу - 17.03.2015 року (ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2015 року у справі №12744/13/876 (№807/2797/13-а), строк нарахування - 1171 календарний день.

За липень 2013 року розміром 395906,00 грн. Борг - 9 гривень, ставка НБУ - 6,5%, дата виникнення боргу - 19.03.2013 року (акт від 18.10.2013 року №710/1703/ документальної позапланової виїзної перевірки СПД ОСОБА_2 з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за липень 2013 року, що виникло в результаті декларування від`ємного значення за червень 2013 року), строк нарахування - 1691 календарних день. Борг 395897,00 грн., ставка НБУ - 30,0%, дата виникнення боргу - 18.03.2015 року (ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2015 року у справі №876/957/14 (№807/4328/13-а), строк нарахування - 1205 календарних днів.

Однак суд не може погодитися з таким розрахунком з огляду на положення п.200.12. ст.200 Податкового кодексу України, відповідно до якого у разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.

Представник третьої особи в судовому засіданні надала докази отримання Мукачівською ОДПІ відповідних рішень Львівського апеляційного адміністративного суду, а саме: ухвала від 08.06.2015 року отримана 17.06.2015 року (згідно відмітки штампу вхідної кореспонденції), ухвала від 10.02.2015 року отримана 24.02.2015 року (згідно відмітки штампу вхідної кореспонденції), ухвала від 17.03.2015 року отримана 09.04.2015 року (згідно відмітки штампу вхідної кореспонденції) та ухвала від 18.03.2015 року отримана 30.03.2015 року (згідно відмітки штампу вхідної кореспонденції).

Ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2015 року отримана 17.06.2015 року, тому починаючи з наступного дня в контролюючого органу виник обов`язок протягом 5 робочих днів подати органу Державної казначейської служби висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету (до 24.06.2015 року включно). Після цього в органу Державної казначейської служби виникає обов`язок протягом 5 операційних днів перерахувати кошти на поточний банківський рахунок платника податку (до 02.07.2015 року включно).

Ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015 отримана 24.02.2015, тому починаючи з наступного дня в контролюючого органу виник обов`язок протягом 5 робочих днів подати органу Державної казначейської служби висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету (до 03.03.2015 року включно). Після цього в органу Державної казначейської служби виникає обов`язок протягом 5 операційних днів перерахувати кошти на поточний банківський рахунок платника податку (до 11.03.2015 року включно).

Ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.03.2015 отримана 09.04.2015, тому починаючи з наступного дня в контролюючого органу виник обов`язок протягом 5 робочих днів подати органу Державної казначейської служби висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету (до 16.04.2015 року включно). Після цього в органу Державної казначейської служби виникає обов`язок протягом 5 операційних днів перерахувати кошти на поточний банківський рахунок платника податку (до 23.04.2015 року включно).

Ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.03.2015 отримана 30.03.2015, тому починаючи з наступного дня в контролюючого органу виник обов`язок протягом 5 робочих днів подати органу Державної казначейської служби висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету (до 06.04.2015 року включно). Після цього в органу Державної казначейської служби виникає обов`язок протягом 5 операційних днів перерахувати кошти на поточний банківський рахунок платника податку (до 13.04.2015 року включно).

Отже, враховуючи вищенаведене, розмір пені, що підлягає стягненню у зв`язку з порушенням строків перерахування бюджетного відшкодування ФОП ОСОБА_2 :

- за грудень 2011 року складає: 62720,00 грн. * (7,75% облікової ставки НБУ*120%)/100/365 днів) *1095 день = 17498,88 грн.;

- за грудень 2011 року складає: 218037,00 грн. * (30% облікової ставки НБУ*120%)/100/365 днів) *1068 днів = 229673,60 грн.;

- за липень 2012 року складає: 41298,00 грн. * (7,5% облікової ставки НБУ*120%)/100/365 днів) *1095 днів = 11150,46 грн.;

- за липень 2012 року складає: 199374,00 грн. * (19,5% облікової ставки НБУ*120%)/100/365 днів) *1095 днів = 139960,55 грн.;

- за березень 2013 року складає: 205995,00 грн. * (30% облікової ставки НБУ*120%)/100/365 днів) *1095 днів = 222474,60 грн.;

- за липень 2013 року складає: 9,00 грн. * (6,5% облікової ставки НБУ*120%)/100/365 днів) *1095 днів = 2,10 грн.;

- за липень 2013 року складає: 395897,00 грн. * (30% облікової ставки НБУ*120%)/100/365 днів) *1095 днів = 427568,76 грн.

З врахуванням вищенаведеного розрахунку в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Отже, загальна сума пені, яка підлягає стягненню становить 1048328,95 грн.

З врахуванням вищенаведеного в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Мукачівського управління державної казначейської служби України Закарпатської області, Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головне управління Державної фіскальної служби України у Закарпатській області про стягнення коштів з Державного бюджету України - задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість в розмірі 1123330,00 грн. (один мільйон сто двадцять три тисячі триста тридцять гривень 00 коп.) та пеню в розмірі 1048328,95 грн. (один мільйон сорок вісім тисяч триста двадцять вісім гривень 95 коп.).

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 8452 грн. 31 коп. (вісім чотириста п`ятдесят дві грн. 31 коп.) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 08 липня 2019 року.

СуддяЯ.М. Калинич