Справа № 160/1349/19
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року Справа № 160/1349/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.
за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання неправомірною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04.02.2019р. (згідно штемпеля поштового зв`язку) ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та просить:

- визнати неправомірною відмову відповідача у призначенні пенсії позивачеві;

- зобов`язати відповідача призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах з 16.01.2019р. або з іншої дати, що встановить суд;

- стягнути з відповідача витрати на юридичні послуги в сумі 500 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.01.2019р. він звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якої було додано, зокрема, трудова книжка, довідки про пільговий стаж роботи та військовий квиток, проте, 25.01.2019р. у її призначенні позивачеві було відмовлено у зв`язку з не зарахуванням до загального та пільгового стажу позивача періоду його роботи в СП «Шахтоуправління ім. Н.П. Баракова» з 20.02.1984р. по 16.05.1984р.; не зарахуванням до пільгового стажу позивача періоду проходження військової служби з 24.05.1984р. по 30.04.1986р.; не зарахуванням до пільгового стажу позивача періоду його роботи в СП «Шахтоуправління ім. Н.П. Баракова» з 10.06.1986р. по 02.08.1986р., з 23.06.1989р. по 19.09.1989р. та з 22.06.1990р. по 01.10.1990р.; не зарахуванням до пільгового стажу позивача періоду його роботи на шахті імені 25 з`їзду КПРС ВО «Краснодонвугілля» з 13.08.1991р. по 17.09.1992р. Позивач вважає неправомірною відмову відповідача у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки ним до пенсійного органу були надані необхідні документи, які підтверджують його право на призначення такої пенсії. Окрім того, позивач зазначає, що на юридичні послуги ним було витрачено 500 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2019р. було відкрито провадження у даній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано відповідача, зокрема, надати відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву згідно до вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.2).

19.03.2019р. та 20.03.2019р., на виконання вимог вказаної ухвали, від відповідача на адресу суду надійшов письмовий відзив на позов, у якому останній просив відмовити позивачеві у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що згідно трудової книжки позивача він працював на шахті ім. Н.П. Баракова п/о «Краснодонвугілля» електрослюсарем з повним робочим днем у шахті з 20.02.1984р. по 16.05.1984р., з 10.06.1986р. по 02.08.1986р., з 23.06.1989р. по 19.09.1989р. та з 22.06.1990р. по 01.10.1990р. та згідно історичної довідки СП шахта ім. Н.П. Баракова увійшла до складу СП «Шахтоуправління ім. Н.П. Баракова» п/о «Краснодонвугілля», проте, надані позивачем довідки №3529, №3530, №3928 від 19.05.2016р., які підтверджують пільговий характер роботи позивача на вищезазначених підприємствах видані ПАТ «Краснодонвугілля», який не є правонаступником структурного підрозділу «Шахтоуправління ім. Н.П. Баракова». Окрім того, як зазначає відповідач, позивач працював на шахті імені 25 з`їзду КПРС ВО «Краснодонвугілля» з 13.08.1991р. по 11.12.1991р. гірничим майстром підземним з повним робочим днем на підземних роботах та з 12.12.1991р. по 17.09.1992р. помічником начальника дільниці з повним робочим днем на підземних роботах, проте пільгові довідки за вказані періоди позивачем до пенсійного органу надані не були. Враховуючи зазначене, відповідач вважає, що для зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача не має законних підстав. Щодо позовних вимог про стягнення витрат на юридичні послуги у сумі 500 грн. то відповідач вказує на те, що в матеріалах справи відсутній договір про надання правничої допомоги, детальний опис проведених дій та докази, які підтверджують здійснення відповідних витрат, а тому вказані вимоги відповідач вважає необґрунтованими. В обґрунтування своєї правової позиції посилається на постанову Верховного Суду від 05.02.2019р. у справі №906/194/18 (а.с.60-63, 70-73).

Згідно з п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч.2 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, рішення у даній адміністративній справі приймається 04.04.2019р. у межах строку, встановленого ч.2 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наданих суду документів судом встановлені наступні обставини у справі.

В період з 11.05.1984р. по 16.05.1984р. ОСОБА_1 працював на Шахтоуправлінні ім. Н.П. Баракова п/о «Краснодонвугілля» електрослюсарем підземним з повним робочим підземним днем, що підтверджується копіями трудової книжки позивача, записки про прийняття №240 від 10.05.1984р., особової картки НОМЕР_2 та довідки ПАТ "Краснодонвугілля" №3529 від 19.05.2016р. про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії (а.с.25-29,38,39,52,84-88,105-106,119-120,123-124).

З 24.05.1984р. по 30.04.1986р. проходив строкову військову службу, що підтверджується копією військового квитка, наявною у справі (а.с.16-22,90-91).

В період з 10.06.1986р. по 02.08.1986р., з 23.06.1989р. по 19.09.1989р. та з 22.06.1990р. по 01.10.1990р. позивач працював на Шахтоуправлінні ім. Н.П. Баракова п/о «Краснодонвугілля» електрослюсарем підземним з повним робочим днем на підземних роботах та гірничим майстром з повним робочим днем на підземній роботі, що підтверджується копіями трудової книжки позивача та довідки ПАТ "Краснодонвугілля" №3530 від 19.05.2016р. про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії (а.с.25-29,51,84-88,107-108).

З 13.08.1991 по 17.09.1992р. позивач працював на Шахті імені 25 з`їзду КПРС ВО «Краснодонвугілля» гірничим майстром підземним з повним робочим днем на підземній роботі та помічником начальника дільниці підземним з повним робочим днем на підземній роботі, що підтверджується копіями трудової книжки позивача, особової картки № НОМЕР_1 та довідки ПАТ "Краснодонвугілля" №3928 від 19.05.2016р. про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії (а.с.25-29,37,50,84-88,110-111,117-118).

16.01.2019р. позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком, до якої, зокрема, додав копії трудової книжки, військового квитка та довідок, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, що підтверджують періоди роботи, що підтверджується копіями вказаної заяви та розписки-повідомлення, наявними у справі (а.с.45,76-77).

Листом №22/03/22-19 від 25.01.2019р. пенсійний орган відмовив позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, оскільки згідно трудової книжки позивача він працював на шахті ім. Н.П. Баракова п/о «Краснодонвугілля» електрослюсарем з повним робочим днем у шахті з 20.02.1984р. по 16.05.1984р., з 10.06.1986р. по 02.08.1986р., з 23.06.1989р. по 19.09.1989р. та з 22.06.1990р. по 01.10.1990р. та згідно історичної довідки СП шахта ім. Н.П. Баракова увійшла до складу СП «Шахтоуправління ім. Н.П. Баракова» п/о «Краснодонвугілля», проте, надані позивачем довідки №3529, №3530, №3928 від 19.05.2016р., які підтверджують пільговий характер роботи позивача на вищезазначених підприємствах видані ПАТ «Краснодонвугілля», який не є правонаступником структурного підрозділу «Шахтоуправління ім. Н.П. Баракова», а також у зв`язку із не наданням позивачем пільгової довідки за період його роботи на шахті імені 25 з`їзду КПРС ВО «Краснодонвугілля» з 13.08.1991р. по 11.12.1991р. гірничим майстром підземним з повним робочим днем на підземних роботах та з 12.12.1991р. по 17.09.1992р. помічником начальника дільниці з повним робочим днем на підземних роботах, що підтверджується його копією (а.с.7-8, 50(зворот)-51).

Вказаний спір виник у зв`язку із незгодою позивача з відмовою відповідача у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з чим позивач просить зобов`язати відповідача призначити позивачеві відповідну пенсію та стягнути з відповідача витрати на юридичні послуги у сумі 500 грн.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача в частині визнання протиправною відмову відповідача у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах, оформлену листом №22/03/22-19 від 25.01.2019р., зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового підземного стажу роботи позивача за Списком №1 період його роботи з 20.02.1984р. по 16.05.1984р., з 10.06.1986р. по 02.08.1986р., з 23.06.1989р. по 19.09.1989р., з 22.06.1990р. по 01.10.1990р., з 13.08.1991 по 17.09.1992р. та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах від 16.01.2019р. та прийняти обґрунтоване рішення по суті заяви з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні, вимог пенсійного законодавства України та повноважень органів Пенсійного фонду України, виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно до п.2 розд. ХV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058) встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058 встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Пунктом 3 "Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 383 від 18.11.2005р., передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

При цьому, згідно п.2 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383 "Про затвердження порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що чоловіки, зайняті повний робочий день на підземних роботах, мають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058 після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на вказаних роботах, та за умови повного робочого дня на відповідних роботах але не менше 80% робочого часу, а працівникам, які не мають 10-річного стажу роботи, але мають не менше половини вказаного стажу та за наявності необхідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

При цьому, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 20.02.1984р. по 16.05.1984р., з 10.06.1986р. по 02.08.1986р., з 23.06.1989р. по 19.09.1989р. та з 22.06.1990р. по 01.10.1990р. позивач працював на Шахтоуправлінні ім. Н.П. Баракова п/о «Краснодонвугілля» електрослюсарем підземним з повним робочим днем на підземних роботах та гірничим майстром з повним робочим днем на підземній роботі, а з 13.08.1991 по 17.09.1992р. на Шахті імені 25 з`їзду КПРС ВО «Краснодонвугілля» гірничим майстром підземним з повним робочим днем на підземній роботі та помічником начальника дільниці підземним з повним робочим днем на підземній роботі, що підтверджується копіями трудової книжки позивача, записки про прийняття №240 від 10.05.1984р., особових карток № НОМЕР_2 , № НОМЕР_1 та довідок ПАТ "Краснодонвугілля" №3529, №3530, №3928 від 19.05.2016р. про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії (а.с.25-29,37-39,50-52,84-88,105-108,110-111,117-120,123-124).

При цьому, з аналізу історичної довідки ПАТ "Краснодонвугілля" вбачається, що правонаступник Шахтоуправління ім. Н.П. Баракова п/о «Краснодонвугілля», на якому працював позивач, є структурним підрозділом ПАТ "Краснодонвугілля", яким видані довідки підтверджуючі пільговий характер роботи позивача у наведені вище періоди, що підтверджується змістом копії наведеної довідки (а.с.3,109).

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства та надані суду докази, суд приходить до висновку, що за умови наявності в трудовій книжці позивача відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах (зайнятість на підземних роботах повний робочий день), а також і надання позивачем до пенсійного органу довідок, що підтверджують пільговий стаж роботи позивача, відповідачем безпідставно було відмовлено позивачеві у призначенні пільгової пенсії у зв`язку з не зарахуванням до його пільгового стажу роботи періодів роботи позивача з 20.02.1984р. по 16.05.1984р., з 10.06.1986р. по 02.08.1986р., з 23.06.1989р. по 19.09.1989р. та з 22.06.1990р. по 01.10.1990р. на Шахтоуправлінні ім. Н.П. Баракова п/о «Краснодонвугілля» електрослюсарем підземним з повним робочим днем на підземних роботах та гірничим майстром з повним робочим днем на підземній роботі, а з 13.08.1991 по 17.09.1992р. на Шахті імені 25 з`їзду КПРС ВО «Краснодонвугілля» гірничим майстром підземним з повним робочим днем на підземній роботі та помічником начальника дільниці підземним з повним робочим днем на підземній роботі.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем не було надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про правомірність відмови у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах, оформленої листом №22/03/22-19 від 25.01.2019р., через відсутність необхідного пільгового стажу роботи у зв`язку з не зарахуванням до такого стажу спірних періодів його роботи у підземних умовах з урахуванням норм вищенаведеного законодавства, обставин встановлених судом, наявних в матеріалах справи доказів, які не спростовані відповідачем жодними доказами.

При цьому, є безпідставними та відхиляються судом посилання відповідача на те, що згідно трудової книжки позивача він працював на шахті ім. Н.П. Баракова п/о «Краснодонвугілля» електрослюсарем з повним робочим днем у шахті з 20.02.1984р. по 16.05.1984р., з 10.06.1986р. по 02.08.1986р., з 23.06.1989р. по 19.09.1989р. та з 22.06.1990р. по 01.10.1990р. та згідно історичної довідки СП шахта ім. Н.П. Баракова увійшла до складу СП «Шахтоуправління ім. Н.П. Баракова» п/о «Краснодонвугілля», проте, надані позивачем довідки №3529, №3530, №3928 від 19.05.2016р., які підтверджують пільговий характер роботи позивача на вищезазначених підприємствах видані ПАТ «Краснодонвугілля», який не є правонаступником структурного підрозділу «Шахтоуправління ім. Н.П. Баракова», оскільки, по-перше, зазначене спростовується змістом історичної довідки ПАТ «Каснодонвугілля» про перейменування, а, по-друге, відомості про те, що у вищенаведені спірні періоди роботи позивач працював на пільгових умовах з повним робочим днем на підземних роботах підтверджуються трудовою книжкою позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Також судом відхиляються посилання відповідача на те, що період роботи позивача на шахті імені 25 з`їзду КПРС ВО «Краснодонвугілля» з 13.08.1991р. по 11.12.1991р. гірничим майстром підземним з повним робочим днем на підземних роботах та з 12.12.1991р. по 17.09.1992р. помічником начальника дільниці з повним робочим днем на підземних роботах не зараховано до пільгового стажу позивача у зв`язку із не наданням позивачем пільгової довідки за вказаний період, оскільки відомості про те, що у вищенаведені спірні періоди роботи позивач працював на пільгових умовах з повним робочим днем на підземних роботах підтверджуються трудовою книжкою позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 вказаного Кодексу, перевіривши відмову пенсійного органу у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах, оформлену листом №22/03/22-19 від 25.01.2019р. через відсутність необхідного пільгового стажу роботи у зв`язку з не зарахуванням до такого стажу вищевказаних спірних періодів роботи позивача, суд приходить до висновку, що відповідач, відмовляючи у призначенні позивачеві такої пенсії, у зв`язку із не зарахуванням вказаних періодів роботи, діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, суд приходить до висновку, що така відмова відповідача у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах порушує права позивача на пенсійне забезпечення, у зв`язку з чим таке порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання її протиправною.

З урахуванням наведеного, слід зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового підземного стажу роботи позивача за Списком №1 період його роботи з 20.02.1984р. по 16.05.1984р., з 10.06.1986р. по 02.08.1986р., з 23.06.1989р. по 19.09.1989р., з 22.06.1990р. по 01.10.1990р., з 13.08.1991 по 17.09.1992р., вийшовши у цій частині за межі позовних вимог позивача, з урахуванням того, що судом встановлено протиправність відмови відповідача у призначенні позивачеві такої пенсії у зв`язку із не зарахуванням до пільгового стажу роботи позивача вищенаведених спірних періодів та належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених ст.ст. 5, 9, 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах з 16.01.2019р. або з іншої дати, що встановить суд, оскільки адміністративний суд не наділений повноваженнями спонукати суб`єкта владних повноважень прийняти те чи інше рішення у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, у такому випадку, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням правової оцінки суду, наведеної у такому судовому рішенні, з урахуванням повноважень адміністративного суду, визначених ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

На цій підставі адміністративні суди, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 КАС України критеріям, не втручаються у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що найбільш ефективний із можливих способів захисту порушеного права з урахуванням свободи розсуду суб`єкта владних повноважень та за умови визнання протиправною відмови пенсійного органу у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах, а також і зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового підземного стажу роботи позивача за Списком №1 періоди його роботи з 20.02.1984р. по 16.05.1984р., з 10.06.1986р. по 02.08.1986р., з 23.06.1989р. по 19.09.1989р., з 22.06.1990р. по 01.10.1990р., з 13.08.1991 по 17.09.1992р., є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах від 16.01.2019р. із доданими до неї документи та прийняти обґрунтоване рішення по суті заяви з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні, вимог пенсійного законодавства України та повноважень органів Пенсійного фонду України.

Також і не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача витрат на юридичні послуги в сумі 500 грн., виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

З аналізу вищенаведених процесуальних норм вбачається, що розподіл витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката адміністративним судом можливо здійснити лише за наявності сукупності доказів, якими такі витрати підтверджується, а саме: договору про надання правничої допомоги; доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною; доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Так, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу адвоката, позивачем надано до суду квитанцію до прибуткового касового ордера №02/02/2019 від 02.02.2019р., видану адвокатом Савченко С.А. та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатом Савченко С.А. адвокатською діяльністю №2242 від 24.01.2011р. (а.с.53).

Разом з тим, договору про надання правничої допомоги; доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості позивачем до суду не надано, у зв`язку з чим у адміністративного суду відсутні підстави для задоволення вказаних позовних вимог позивача.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати позивача по сплаті судового збору понесені позивачем згідно квитанції №032810044 від 01.02.2019р. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 576 грн. 30 коп. ((768,40 грн./2) + 768,40 грн./2/2)) (а.с.12).

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання неправомірною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у призначенні пенсії ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, оформлену листом №22/03/22-19 від 25.01.2019р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) зарахувати до пільгового підземного стажу роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) за Списком №1 періоди його роботи з 20.02.1984р. по 16.05.1984р., з 10.06.1986р. по 02.08.1986р., з 23.06.1989р. по 19.09.1989р., з 22.06.1990р. по 01.10.1990р., з 13.08.1991 по 17.09.1992р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) від 16.01.2019р. із доданими до неї документи та прийняти обґрунтоване рішення по суті заяви з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні, вимог пенсійного законодавства України та повноважень органів Пенсійного фонду України.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) - судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 576 грн. 30 коп. (п`ятсот сімдесят шість грн. 30 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва