Справа № 142/219/19
Суддя: Гринишина А. А.
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 142/219/19
Провадження№ 2-а/142/5/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 липня 2019 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гринишиної А.А.,

при секретарі Курасевич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Піщанка Вінницької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Піщанського відділення, лейтенанта поліції Голобінського Ігоря В`ячеславовича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся з вказаним позовом до відповідача інспектора СРПП Піщанського відділення, лейтенанта поліції Голобінського І.В., в якому з урахуванням зміни позовних вимог просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 217779 від 03 березня 2019 року, яка винесену інспектором СРПП Піщанського відділення, лейтенантом поліції Голобінським І.В. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що 03 березня 2019 року він керував транспортним засобом ВАЗ 21043, державний номерний знак, НОМЕР_1 , та під час руху по вул. Центральна в смт. Піщанка, був зупинений поліцейським автомобілем, після того як позивач зупинився до нього підійшов інспектор та вказав на причину зупинки, а саме, відсутність горіння заднього лівого габарита, та попросив позивача вийти з авто щоб побачити несправність, на що він погодився. Після чого позивач повернувся до автомобіля, та на закону вимогу показав інспектору водійське посвідчення, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу перевіривши які, працівник поліції повернувся до службового авто, а позивач тим часом взяв іншу лампочку, щоб усунути несправність на місці згіднопі.31.5 ПДРУкраїни, але одразу ж після того як він взяв лампочку, до нього підійшов інший інспектор - Голубінський І.В., та одразу не заслухавши ніяких пояснень виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії НК № 217779 від 03 березня 2019 року, підлягає скасуванню з наступних підстав. Зокрема, інспектор не роз`яснив йому його права та обов`язки, передбачені в ст. 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП. Позивач вказує, що поліцейський розглянув справу та притягнув його до відповідальностіза відсутністю доказів вчинення ним правопорушення, за відсутності доказів його вини, з порушенням його прав, упереджено, оскільки до уваги не були взяті його пояснення, обставини справи не були досліджені в сукупності, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав на адресу суду заяву в якій позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 268 КАС України. Відзиву на позовну заяву чи клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляду справи у його відсутності від відповідача на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає,що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. В частині 4 вказаної статті зазначено, що суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідач, покладений на нього обов`язок щодо доказування суду правомірності своїх дій, не виконав та не спростував доводи позивача, оскільки в судове засідання не з`явився та відзиву на позовну заяву не подав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 217779 від 03 березня 2019 року, винесеної інспектором СРПП Піщанського відділення, лейтенантом поліції Голобінським І.В. позивач ОСОБА_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень за те, що 03 березня 2019 року, о 19 годині 05 хвилин, в смт. Піщанка по вул. Центральнана, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21043, державний номерний знак, НОМЕР_1 , в якого не горить лампа лівого габаритного вогню, чим порушив п. 31.4.3 «в» ПДР України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пункт 31.4.3 Правил дорожнього руху України встановлює, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: 31.4.3 зовнішні світлові прилади: a) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Згідно ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтями 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII визначено, що поліція може застосовувати як превентивний захід застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису для забезпечення публічної безпеки і порядку з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Суд виходить з того, що при вирішенні даного спору врахуванню підлягають приписи Кодексу адміністративного судочинства України щодо здійснення розгляду і вирішення справ в адміністративних судах на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Разом з тим, будь-яких інших доказів щодо того, що позивач порушив вимоги ПДР України зокрема, пояснень свідків, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - кінозйомки, відеозапису, тощо відповідачем не надано. Про їх відсутність також свідчить не заповнена в оскаржуваній постанові графа "До постанови додаються".

Разом з тим, суд не бере до уваги посилання позивача як на підставу скасування оскаржуваної постанови порушення поліцейським процедури під час її винесенні, а саме винесення постанови на місці вчинення правопорушення, позбавлення можливості залучення адвоката та не роз`яснення прав, передбачених ст. 268 КУпАП, оскільки в оскаржуваній постанові наявний підпис позивача про ознайомлення з даними нормами закону.

Згідно положень ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Зважаючи на той факт, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б у встановленому законом порядку підтверджували, що позивач порушив 31.4.3 «в» Правил дорожнього руху, а саме те, що не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла, та враховуючи що оскаржувана постанова винесена інспектором за те, що не горить лампа лівого габаритного вогню, відповідно не доведено, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена нормами ч. 1 ст. 122 КУпАП України, що є його обов`язком відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 217779 від 03 березня 2019 року, винесена інспектором СРПП Піщанського відділення, лейтенантом поліції Голобінським І.В., відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, винесена без додержання законності, а відтак підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням встановлених під час судового розгляду обставин, які свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 9, 10, 71-79, 194, 229, 268, 241-246, 270-272, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 122, 247, 251, 283,286 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Піщанського відділення, лейтенанта поліції Голобінського Ігоря В`ячеславовича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 217779 від 03 березня 2019 року, винесену інспектором СРПП Піщанського відділення поліції, лейтенантом поліції Голобінським І.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: