Справа № 200/6947/19-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2019 р. Справа№200/6947/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса за довідкою ВПО: АДРЕСА_2 )

до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5)

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті страхових виплат з 1 вересня 2016 року, зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити страхові виплати за весь період, починаючи з 1 вересня 2016 року.

4 червня 2019 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, задовольнивши клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Одночасно, суд задовольнив клопотання про поновлення строку звернення до суду та визнав поважними причини пропуску строку звернення позивача із позовом до суду та про відстрочення сплати судового збору.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

З метою повідомлення сторін про розгляд справи, ухвала суду від 4 червня 2019 року була направлена сторонам. Згідно інформаційного сайту Укрпошта щодо відстеження поштових відправлень рекомендоване відправлення на адресу позивача: АДРЕСА_2 (трек № 872) не було вручено під час доставки та повернуто за зворотною адресою. Поштове відправлення на адресу відповідача: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5 (трек № 880 ) не було вручено під час доставки та повернуто за зворотною адресою. Також, 2 та 4 липня 2019 року судом повторно направлено копію ухвали про відкриття та адміністративного позову з додатками на офіційну електронну адресу відповідача.

Ухвалами суду від 10 липня 2019 року суд відмовив у задоволенні клопотань відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та по витребування доказів.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач як внутрішньо переміщена особа перебуває на обліку відповідача та отримував страхові виплати, проте за період з 1 вересня 2016 року по 29 травня 2019 року страхові внески виплачено не було. На думку позивача такі дії відповідача не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та порушують його конституційні права.

Відповідачем на адресу суду надано відзив на адміністративний позов позивача, у якому заперечив проти задоволення заявлених вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, посилаючись на нормативно-правові акти з питань соціального забезпечення внутрішньо переміщених осіб. Відповідач зауважив, що позивач в період з 1 вересня 2016 року по 30 квітня 2019 року не виразив свою волю і не скористався своїм правом на отримання належних йому сум страхових виплат (оригінал справи про страхові виплат залишився на тимчасово окупованій території), не отримував довідку в цей період та не звернувся до робочих органів виконавчої дирекції Фонду з письмовою заявою про продовження страхових виплат як внутрішньо переміщена особа з відповідною довідкою та постанови про нарахування виплат позивачу не приймались, тому нарахована заборгованість по страховим виплатам позивачу відсутня, бо не підтверджена правом позивача на її отримання, який встановлений в умовах ситуації, яка склалася на території Донецької та Луганської областей. Також, як на підставу для відмови у задоволенні позову відповідач посилався на пропуск позивачем строку звернення до суду. Щодо звернення рішення суду до негайного виконання, відповідач заперечив, що кошти Фонду не включаються до складу Державного бюджету України та використовуються тільки за цільовим призначенням, Фонд є некомерційною самоврядною організацією, то звершення стягнення невиплачених страхових виплат у межах суми стягнення за один місяць є незаконними, з огляду на положення статті 371 КАС України.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 22 листопада 2000 року Кіровським МВ УМВС України в Донецькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується відповідною довідкою від 24 квітня 2019 року № 1429-.

Як зазначає відповідач у відзиві, на виконання рішення адміністративної комісії ВД Фонду від 1 листопада 2015 року, доведеного листом ВД Фонду від 20 листопада 2015 року № 1492-03-2 з 1 грудня 2015 року призупинено здійснення нарахування страхових виплат потерпілим на виробництві (членам їх сімей) у відділеннях з території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, у тому числі, в м. Макіївка.

За даними відповідача, у період з 1 жовтня 2014 року по 1 серпня 2016 року позивач перебував на обліку у Покровському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області. Покровським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області з 1 серпня 2016 року страхові виплати позивачу були припинені у зв`язку з скасуванням довідки тимчасово переміщеної особи за рішенням комісії та був знятий з обліку в Фонді.

Судом встановлено, що 20 травня 2019 року позивач звернувся до Слов`янського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області із заявою про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати у зв`язку з професійним захворюванням.

Постановою Слов`янського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 3 червня 2019 року № 0536/6895/6895/25 вирішено продовжити позивачеві раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 4924 грн. 16 коп., виплату провадити з 1 травня 2019 року.

Згідно довідки про доходи позивача у період з вересня 2016 року по квітень 2019 року включно страхова виплата позивачу нарахована та виплачена не була.

Листом Слов`янського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 29 травня 2019 року № 04-21/1654 позивачу повідомлено, що 20 травня 2019 року позивач вперше звернувся із заявою про продовження страхових виплат та перевірку за місцем тимчасового перебування пройдено 21 травня 2019 року. за інформацією відповідача, того ж дня відділенням було направлено лист-запит на отримання електронного файлу особової справи потерпілого та інформації щодо виплачених страхових виплат до Покровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області. Згідно листа від 23 травня 2019 року № 161-06/526 було встановлено, що позивач отримував страхові виплати за період з жовтня 2014 року по серпень 2016 року у Покровському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області. Виплати припинено з 1 вересня 2016 року у зв`язку з скасуванням довідки тимчасово переміщеної особи за рішенням комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат ВПО.

Також, позивача поінформовано, що у зв`язку з затвердженням постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 335 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016р.» орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи, тобто щомісячні страхові виплати позивач отримуватиме у Слов`янському відділенні з травня 2019 року, а заборгованість по щомісячним страховим виплатам з вересня 2016 року по квітень 2019 року обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування Закон України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.

Припинення страхових виплат і надання соціальних послуг встановлено нормами частини 1 статті 46 зазначеного Закону, у якому передбачено, що страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються:

1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;

3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку;

4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми;

5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню;

6) в інших випадках, передбачених законодавством.

В силу вимог статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (надалі - Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до норм статті 7 зазначеного Закону для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Факт внутрішнього переміщення, згідно положень статті 4 Закону № 1706-VII підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до норм статті 12 Закону № 1706-VII підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

Разом з цим, суд зауважує, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини право громадянина на призначення соціальних виплат не може бути пов`язано з такою умовою, як постійне місце проживання або реєстрація місця проживання, а держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того де проживає особа.

Дійсно, з аналізу норм статті 46 Закону № 1058-IV1105-XIV вбачається, що визначені законодавством підстави припинення виплат не є вичерпними. Проте, суд зауважує, що зі змісту наведеної норми законодавства вбачається, що «інші випадки» для припинення виплати страхових внесків повинні також бути передбачені саме законом.

Ознакою, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є критерій регулювання найбільш важливих суспільних відносин. Статтею 92 Конституції України визначено коло питань (суспільних відносин), які можуть бути врегульовані виключно законами України, зокрема, 1) права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; 6) основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки.

Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Згідно з частиною третьою статті 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, підзаконні нормативно-правові акти не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Суд критично ставиться до позиції відповідача, щодо не вжиття заходів позивачем для перереєстрації довідки про взяття на облік, як внутрішньо переміщеної особи та не вжиття заходів для належного підтвердження факту свого проживання на території Донецької області та зауважує, що статтею 2 КАС України адміністративні суди перевіряють при оскарженні рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, чи прийняті (вчинені) вони, в тому числі і пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) та з урахуванням принципу верховенства права. Відповідач користуючись наданими широкими межами розсуду та можливістю вибору різними способами та засобами для дотримання своїх зобов`язань, взагалі не врахував ступінь втрати однієї сторони, в нашому випадку позивача, його конституційного права на майно, права здатності користуватися своїм житлом та приватним життям, що можна визначити як не прийнятне для органу владних повноважень, а відповідно, такими діями перевищено втручання органа владних повноважень в права та свободи позивача.

Отже, як вбачається із матеріалів справи відповідачем не надано достатніх та переконливих доказів для припинення страхових виплат позивачу, тому суд вважає таке втручання не виправданим з урахуванням вимог статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Стосовно доводів відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду, суд зауважує, що це питання вирішено судом під час вирішення питання про відкриття провадження у справі в ухвалі від 4 червня 2019 року.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини 2 зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, дослідивши наявні матеріали справи та враховуючи, що правомірність припинення страхових виплат відповідачем не доведена, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог позивача. Проте, суд зауважує, що наявними матеріалами справи підтверджено невиплату позивачеві страхових виплат у період з 1 вересня 2016 року по 30 квітня 2019 року, тож позов підлягає частковому задоволенню.

Разом з тим, суд погоджується із доводами відповідача щодо незастосування у даній справі положень статті 371 КАС України щодо звернення до негайного виконання рішення суду в частині виплати за один місяць.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Згідно зі статтею 4 Закону № 1105 Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням. Фонд, якщо інше не передбачено законами України, не може займатися іншою діяльністю, крім тієї, для якої його створено, та використовувати свої кошти на цілі, не пов`язані з цією діяльністю. Кошти Фонду не включаються до складу Державного бюджету України та використовуються тільки за цільовим призначенням.

Враховуючи вищевикладене та те, що Фонд є некомерційною самоврядною організацією кошти якого не включаються до складу Державного бюджету України, звернення стягнення невиплачених страхових виплат у межах суми стягнення за один місяць є незаконним з огляду на положення статті 371 КАС України.

Аналогічна правова позиція відповідає позиції Першого апеляційного адміністративнго суду, викладеній у постанові від 12 червня 2019 по справі № 200/13292/18-а.

Також, позивач у позовні заяві просив суд зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення відповідно до статті 382 КАС України. З цього приводу суд зазначає, що відповідно до статті 382 КАС України встановлення судового контролю є правом, а не обов`язком суду. Крім цього, позивач не навів обґрунтованих підстав щодо намірів відповідача не виконувати рішення суду.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 4 червня 2019 року позивачеві відстрочено сплату судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. до ухвалення рішення по суті.

Нормами частини 2 статті 133 КАС України встановлено, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, судовий збір у розмірі 700 грн. 00 коп. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь Державного бюджету України, інша частина - з позивача.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса за довідкою ВПО: АДРЕСА_2 ) до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області () щодо не нарахування та невиплати страхових виплат ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у період з 1 вересня 2016 року по 30 квітня 2019 року.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) страхові виплати за весь період з 1 вересня 2016 року по 30 квітня 2019 року.

В інші частині позовних вимог у задоволенні відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Свободи, 5) судовий збір у розмірі 700 (сімсот) гривень на користь спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, , рахунок - 6001, код ЄДРПОУ - 37993783, код банку 899998, отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса за довідкою ВПО: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 68 (шістдесят вісім) гривень 40 копійок на користь спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, , рахунок - 6001, код ЄДРПОУ - 37993783, код банку 899998, отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 10 липня 2019 року. Повне судове рішення складено 10 липня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар