Справа № 640/9566/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9566/19 Суддя (судді) першої інстанції: Качур І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Федотова І.В.

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

представника заявника: Шпінь В.І.

представник відповідача: не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м.Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 05 червня 2019 року про повернення заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків у справі за заявою Головного управління ДФС у м.Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Системні інформаційні рішення «Д» про підтвердження обґрунтованості арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва 03 червня 2019 року о 13 год. 59 хв. звернулось Головне управління ДФС у м. Києві із заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Системні інформаційні рішення "Д", в якій просило підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Системні інформаційні рішення "Д", застосованого рішенням керівника контролюючого органу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.06.2019 заяву ГУ ДФС у м. Києві залишено без руху, встановлено строк до 04 квітня 2019 року 16 год. 45 хв. для усунення недоліків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 05.06.2019 р. заяву про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платників податків повернуто у зв`язку із не усуненням недоліків поданої заяви.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Головним управлінням ДФС у м.Києві подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач не отримував ухвалу про залишення заяви без руху. Щодо необхідності сплати судового збору зазначив, що у випадку звернення із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, сплата судового збору не передбачена.

В судовому засіданні представник заявника підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Представником відповідача подано заяву (клопотання) про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано тим, що апеляційну скаргу ним отримано лише 08.07.2019 р. на електронну пошту товариства, тоді як строком подачі відзиву на апеляційну скаргу встановлено 09.07.2019 р. Просить надати строк на ознайомлення з матеріалами справи та підготовку відзиву на апеляційну скаргу.

Колегія суддів з урахуванням того, що дана справа належить до категорії окремих термінових справ та має бути розглянута в строки, визначені ч. 10 ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства, відхиляє заявлене клопотання та вважає, що подальший розгляд справи може здійснюватися без участі представника відповідача, позаяк в даній справі підлягають дослідженню виключено процесуальні питання правильності оформлення та подання заяви Головного управління ДФС у м.Києві про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту. Окрім того, неподання відзиву у встановлений судом строк не перешкоджає подальшому розгляду справи за наявними в матеріалах справи доказами.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її необґрунтованість та недоведеність викладених в ній фактів, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду м.Києва від 04.06.2019 р. про залишення заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту платника податків без руху, заявнику необхідно було у строк до 16:45 год. 04.06.2019 р. усунути її недоліки шляхом сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн. та надання доказів направлення відповідачу копії заяви та доданих документів.

Неусунення вищевказаних недоліків у встановлений судом першої інстанції строк стало підставою для повернення заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту.

Надаючи оцінку дотримання судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів визначено ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Згідно з ч. 2 вказаної статті заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинна містити: 1) найменування адміністративного суду; 2) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку заявника; 3) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку, якщо такий відомий, щодо сторони, до якої застосовуються заходи, визначені частиною першою цієї статті; 4) підстави звернення із заявою, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника; 5) перелік документів та інших матеріалів, що додаються; 6) підпис уповноваженої особи суб`єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою.

У частині, що не врегульована ст. 283 вказаного Кодексу, вимоги щодо заяви визначаються загальними нормами, зокрема, ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами, визначеними ч. 1 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок обчислення та справляння судового збору визначений Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI.

Статтею 3 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що об`єктом справляння судового збору, є, зокрема, подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

При цьому, згідно ст. 5 Закону України "Про судовий збір" заявник не віднесений до категорії органів, які звільнені від сплати судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" передбачено, що з 1 січня 2019 року установлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1921 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1921,00грн.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм вбачається, що за подання заяви Головним управлінням ДФС у м. Києві, у порядку визначеному ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено справляння судового збору, тобто зазначена заява є об`єктом справляння судового збору за загальними правилами, визначеними нормами Кодексу адміністративного судочинства України та Законом України «Про судовий збір».

Разом з тим, заявником судовий збір сплачено не було.

Так, відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб`єктами, що реалізують свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Таким чином, особа, яка звертається до суду із заявою, яка передбачає спеціальний порядок її розгляду, повинна дотримуватися вимог процесуального закону стосовно сплати судового збору за подання такої заяви та вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання такого обов`язку.

Виходячи із аналізу вищенаведених положень, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів апелянта стосовно того, що в даній категорії справ сплата судового збору не передбачена, а відтак висновки суду першої інстанції стосовно неусунення недоліків поданої заяви в цій частині є вірними.

В той же час, колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції стосовно невиконання заявником вимог ч. 2 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України щодо відсутності доказів направлення на адресу відповідача копії заяви та доданих до неї документів, оскільки в матеріалах справи (а.с. 4) знаходиться копія квитанції УДПП «Укрпошта» від 03.06.2019 р. № про направлення ТОВ «Системні інформаційні рішення «Д» заяви та документів до неї.

Щодо тверджень апелянта стосовно того, що ним не отримувалася ухвала від 04.06.2019 р. про залишення заяви без руху, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 04.06.2019 р. направлено ГУ ДФС у м.Києві засобами телекомунікаційного зв`язку.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 129 Кодексу адміністративного судочинства України за письмовою заявою учасника судового процесу, який не має офіційної електронної адреси, текст повістки надсилається йому судом електронною поштою, факсимільним повідомленням, телефонограмою, текстовим повідомленням з використанням мобільного зв`язку на відповідну адресу електронної пошти, номер факсу, телефаксу, телефону, зазначені у відповідній письмовій заяві.

Учасник судового процесу повинен за допомогою електронної пошти (факсу, телефону) негайно підтвердити суду про отримання тексту повістки. Текст такого підтвердження роздруковується, а телефонне підтвердження записується відповідним працівником апарату суду, приєднується секретарем судового засідання до справи і вважається належним повідомленням учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою учаснику судового процесу з моменту надходження до суду підтвердження про отримання тексту повістки.

Якщо протягом дня, наступного за днем надсилання тексту повістки, підтвердження від учасника судового процесу не надійшло, секретар судового засідання складає про це довідку, що приєднується до справи і підтверджує належне повідомлення учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою з моменту складання секретарем судового засідання відповідної довідки.

Як вбачається з матеріалів справи, звернення заявника до суду із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків відноситься до категорії справ, які розглядаються в спеціальному порядку. Суб`єктом звернення до суду є орган доходів і зборів, який має офіційну електронну адресу.

Отже, з урахуванням терміновості розгляду даної справи, надіслання судом суб`єкту владних повноважень на його офіційну адресу прийнятого рішення слід вважати належним способом його вручення.

Апелянт зазначає, що при відпрацюванні зазначеної інформації, встановлено, що з зазначеним як виконавець заяви працівником юридичного управління ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_1 за телефоном ( НОМЕР_3 у період з 03.06.2019 р. по 04.06.2019 р. включно в телефонному режимі не зв`язувались та про ухвалу від 04.06.2019 р. не повідомляли. Також проведено перевірку вхідної кореспонденції на електронну адресу ГУ ДФС у м.Києві зазначену як офіційному сайті заявника так і на бланку суворої звітності на якому проводилось оформлення заяви про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна. На електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 ухвала від 04.06.2019 у вищевказаний період не надходила.

Колегія суддів критично оцінює вищевказані доводи апелянта, оскільки з матеріалів справи вбачається, що номер працівника юридичного управління ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_1 ( 063) НОМЕР_2 , на який з точки зору апелянта він мав бути повідомлений про ухвалу від 04.06.2019 р., в заяві не зазначений, а тому посилання про необхідність повідомлення заявника саме на вказаний номер є необґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.06.2019 р. о 11:34 год. копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 04.06.2019 р. було надіслано заявнику на його офіційну електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зазначена на бланку заяви про що було складено довідку від 05.06.2019 р.

Посилання апелянта на відсутність документів на електронній скриньці за вказаною адресою, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки належними доказами вони не підтверджується, зокрема, скриншотом отриманої кореспонденції за вказаний період.

Наведеним, на думку колегії суддів, спростовуються доводи апелянта стосовно неналежного повідомлення про винесення ухвали про залишення заяви без руху від 04.06.2019 р.

Колегія суддів враховує також той факт, що апелянт повинен бути обізнаний про терміновість розгляду даної справи, а тому міг звернутися до канцелярії суду про отримання інформації по справі.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Таким чином, заявником не надано суду належних доказів на підтвердження доводів, викладених в апеляційній скарзі, а відтак вважає, що останні не спростовують висновки суду першої інстанції.

Зважаючи на викладене вище, беручи до уваги те, що заявником не усунуто недоліки заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту, колегія судів приходить до висновку про обґрунтованість рішення суду першої інстанції про її повернення.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно застосовано норми процесуального права, а тому колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 05.06.2019 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м.Києві залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О.Костюк

І.В.Федотов