Справа № 1340/5613/18
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/5506/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Сеника Р.П.,

за участі секретаря судового засідання Коваль Т.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року (ухвалене в м. Львові, судом під головуванням судді Крутько О.В., повний текст рішення складено 24.04.2019 року) у справі № 1340/5613/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, якою просив:

-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №3524 від 05.10.2018 року Про накладення дисциплінарних стягнень на окремих працівників Залізничного ВПГУ НП у Львівській області;

-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України у Львівській області №662 о/с від 23.10.2018 року про звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції;

-поновити підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора превенції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області з 23.10.2018 року;

-стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь підполковника поліції ОСОБА_1 середньомісячну зарплату за час вимушеного прогулу з 23.10.2018 року по день ухвалення постанови.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року у задоволенні названого адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що висновок службового розслідування не відповідає вимогам Статуту, Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в ОВС України, затвердженої наказом МВС №230 від 12.03.2013 року та є неповним та не об`єктивним, з порушенням у його проведенні, так як не було надано можливості надати пояснення в ході службового розслідування. Вищевказані обставини були досліджені та підтверджені матеріалами справи та показами свідків допитаними в судовому засіданні. Однак судом першої інстанції не були враховані та не вірно трактовані, що призвело до незастосування або неправильного застосування судом норм матеріального права. Зазначає, що обставини, викладені у висновку службового розслідування, не відповідають фактичним обставинам справи, є неправдивими та сфальсифікованими. Крім того вказує, що звільнення осіб з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного стягнення.

Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 31.05.2019 року, у встановлений у зазначеній ухвалі строк відзиву на апеляційну скаргу не подав. При поданні 26.06.2019 року до суду відзиву на апеляційну скаргу відповідач не заявив клопотання про продовження установлених строків для надання відзиву. Також відповідач не обґрунтував та не навів наявності поважних причин та обставин, які були об`єктивною перешкодою у своєчасному надісланні відзиву, а відтак поданий по за межами встановлених строків відзив позивача до уваги не приймається.

Відповідач був повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується розпискою представника відповідача про розгляд справи. В судове засідання не прибув, про причини неприбуття не повідомив. Клопотань про відкладення слухання справи не направляв.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 у листопаді 2015 року прийнятий на службу до Головного Управління Національної поліції у Львівській області. За останньою посадою проходив службу на посаді старшого інспектора відділу превенції патрульної поліції Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівський області.

Наказом ГУНП у Львівській області від 27.09.2018 № 3370 призначено службове розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни окремими працівниками Залізничного ВП ГУНП у Львівській області.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №3524 від 05.10.2018 року «Про накладення адміністративних стягнень на окремих працівників Залізничного ВП ГУ НП у Львівський області» на старшого інспектора відділу превенції патрульної поліції Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівський області Петрівського ОСОБА_3 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с.12-13).

У вказаному наказі міститься інформація про те, що порушення службової дисципліни ОСОБА_1 стали можливими унаслідок особистої недисциплінованості позивача та повного ігнорування ним вимог наказів та доручень МВС, НП та ГУ НП у Львівській області щодо дотримання поліцейськими службової дисципліни.

Наказом ГУНП у Львівській області №662 о/с від 23.10.2018 ОСОБА_1 притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, вимог ст.18 Закону України Про Національну поліцію, щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, а також вимог п.5 розділу I та п.3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, щодо обов`язку поліцейського за будь-яких обставин, як у робочий, так і в неробочий час, дотримуватись основоположних принципів, які закріплені в Конституції, Законі України Про Національну поліцію, інших законодавчих актах України, зокрема: верховенство права, законності, відкритості та прозорості, справедливості, неупередженості та рівності, а також скоєння вчинку, що підриває авторитет поліції, що вразилось у створенні конфлікту, шарпанини та нанесенню удару працівнику УПП у Львівській області ДПП НП України (а.с.14).

Підставою для прийняття зазначеного наказу слугував висновок службового розслідування від 04.10.2018 (та додані до нього матеріали), яким було встановлено обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, зокрема: 26.09.2018 року о 03:15 год. на автодорозі сполучення Київ-Чоп 594 км.-500 м, працівниками УПП у Львівській області ДПП НП України за порушення ПДР (рух по зустрічній смузі руху з увімкненим дальнім світлом фар), був зупинений автомобіль TOYOTA CAMRY н.з. НОМЕР_1 під керуванням оперуповноваженого спеціальної поліції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 в салоні якого перебував старший інспектор відділу превенції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області підполковник поліції Петрівський Р.Б. Під час спілкування з ОСОБА_4 у нього виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, порушення мовлення). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_4 відмовився, у зв`язку з чим до останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №134776 за ст.130 КУпАП. Під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , перебуваючи із явними ознаками алкогольного сп`яніння, намагався перешкодити працівникам УПП у Львівській області ДПН НП України оформити адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_4 , вчинив конфлікт із вказаними працівниками, а саме шарпану, в ході якої наніс один удар рукою в область грудної клітки інспектору УПП у Львівській області ДПН НП України лейтенанту поліції ОСОБА_5 . (а.с.16-23).

При проведенні службового розслідування була врахована службова характеристика позивача, де зазначено, що останній допускав порушення норм чинного кримінально-процесуального законодавства України та службової дисципліни, за що 10 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, своїми діями, порушенням законності та службової дисципліни сприяє погіршенню іміджу поліції серед населення (а.с.24-25).

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 став саме дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у порушенні ним службової дисципліни, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни. Вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється у прямому умислі, тобто останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним вищеописаних дій. Дане порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства, свідомого вчинення дій, що підривають авторитет поліції. Таким чином, зважаючи на встановлені обставини, суд першої інстанції зазначив, що поліцейський, навіть знаходячись не при виконанні службових обов`язків, зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, відтак, ОСОБА_1 вчинив грубе порушення вимог Правил етичної поведінки поліцейських, Присяги працівника поліції, Закону України "Про Національну поліцію", що суперечать змісту присяги працівника Національної поліції України, а тому на переконання суду позивач своїми діями вчинив дисциплінарний проступок, який є несумісними з проходженням служби в поліції.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Частина 1 статті 8 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію»: поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Пункти 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію»: поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частини 1 та 2 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію»: у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Частина 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію»: особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: " ОСОБА_6 , (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Пункт 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»: поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пункт 4 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію»: до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пункт 9 розділу ІІ Закону України від 23 грудня 2015 року № 901-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію"»: до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (Відомості Верховної Ради України, 2006 р., № 29, ст. 245 із наступними змінами).

Стаття 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут): службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об`єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Стаття 2 Дисциплінарного статуту: дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Стаття 5 Дисциплінарного статуту: за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Стаття 7 Дисциплінарного статуту: службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Стаття 12 Дисциплінарного статуту: на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Стаття 14 Дисциплінарного статуту: з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Статтею 16 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачені строки накладення дисциплінарних стягнень.

Згідно цієї статті дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено, якщо з дня вчинення проступку минуло більше півроку. У цей період не включається строк проведення службового розслідування або кримінального провадження, або провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Виконання дисциплінарних стягнень передбачено статтею 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

Відповідно до вказаної статті дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

Пункт 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 року № 1179, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 року за № 1576/29706 (далі - Правила №1179): ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Пункт 5 розділу І Правил №1179: поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.

Пункт 1 розділу ІІ Правил №1179: під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати.

Пункт 3 розділу IV Правил №1179: за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Підпункт 6.2.2 пункту 6.2 розділу VI Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої Наказ МВС України від 12.03.2013р. №230, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за №541/23073 (далі - Інструкція №230): факт відмови від надання пояснень відображається у висновку, що складається за результатами проведеного службового розслідування.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306: водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту наведених вище правових норм слідує, що не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, в тому числі і звільнення із служби в поліції.

Під час розгляду справи в суді, встановлено, що 26.09.2018 року о 03:15 год. на автодорозі сполучення Київ-Чоп 594 км.-500 м, працівниками УПП у Львівській області ДПП НП України за порушення ПДР (рух по зустрічній смузі руху з увімкненим дальнім світлом фар), був зупинений автомобіль TOYOTA CAMRY н.з. НОМЕР_1 під керуванням оперуповноваженого спеціальної поліції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 в салоні якого перебував старший інспектор відділу превенції Залізничного ВП ГУНП у Львівській області підполковник поліції Петрівський Р.Б. Під час спілкування з ОСОБА_4 у нього виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, порушення мовлення). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_4 відмовився, у зв`язку з чим щодо останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №134776 за ст.130 КУпАП. Під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , перебуваючи із явними ознаками алкогольного сп`яніння, намагався перешкодити працівникам УПП у Львівській області ДПН НП України оформити адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_4 , вчинив конфлікт із вказаними працівниками, а саме шарпану в ході якої наніс один удар рукою в область грудної клітки інспектору УПП у Львівській області ДПН НП України лейтенанту поліції ОСОБА_5 . Після цього, між службовим автомобілем та автомобілем TOYOTA CAMRY н.з. НОМЕР_1 , було виявлено паперовий пакет, у якому знаходився предмет, схожий на пістолет марки Walter PP 176267Р, у зв`язку з чим на місце події було викликано СОГ Миколаївського відділення поліції Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області та співробітників Прокуратури Львівської області. Згідно обліків ІПС УІАП ГУНП у Львівській області предмет схожий на пістолет марки Walter PP 176267Р не значиться за будь-якою особою.

Вказані обставини підтверджуються окрім висновку службового розслідування також іншими матеріалами справи, а зокрема письмовими пояснення та рапортом працівників поліції від 26.09.2018року (а.с.54-58) та відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції (а.с.78-79).

Зокрема з досліджених відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 поводив себе зухвало, агресивно, погрожував патрульним (диск 2, DSJX300356_00356, 26.09.2018), провокував конфліктні ситуації, штовхав працівників поліції перешкоджав виконанню ними своїх обов`язків (диск 1, DSJX300356_00356, 26.09.2018), за результатами чого патрульними застосовано спецзасоби "кайданки".

Окрім того, як слідує із змісту звукозапису судового засіданні в суді першої інстанції, названий висновок службового розслідування від 04.10.2018 та опис подій, які сталися 26.09.2018 за участю позивача в цілому підтверджено дослідженими відео записами та показаннями допитаних у судовому засіданні 07.03.2019 року свідків.

Допитаний у судовому засіданні 19.02.2019 року свідок ОСОБА_4 не спростував наведені у висновку службового розслідування від 04.10.2018 року порушення позивачем службової дисципліни.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст.18 Закону України Про Національну поліцію щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, а також вимоги п.5 розділу I та п.3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, щодо обов`язку поліцейського за будь-яких обставин, як у робочий, так і в неробочий час, дотримуватись основоположних принципів, які закріплені в Конституції, Законі України Про Національну поліцію, інших законодавчих актах України, зокрема: верховенство права, законності, відкритості та прозорості, справедливості, неупередженості та рівності, тобто скоїв вчинок, який підриває авторитет поліції, що вразилось у створенні конфлікту, шарпанини та нанесенню удару працівнику УПП у Львівській області ДПП НП України.

Стосовно ж доводів позивача з приводу того, що йому не було надано можливості надати пояснення в ході службового розслідування, то матеріали справи містять акт від 27.09.2018 року, складений за участю трьох осіб, відповідно до якого позивач відмовився від надання пояснень (а.с.48).

Водночас, колегією суддів враховано, що перебування позивача на лікарняному під час проведення службового розслідування не позбавило названу особу права щодо надання пояснень з приводу подій, які сталися 26.09.2018 року, як в ході службового розслідування та і безпосередньо після його завершення до моменту винесення 23.10.2018 року оскаржуваного наказу про притягнення позивача до відповідальності.

Окрім того, названі доводи апеляційної скарги та надані суду як першої так і апеляційної інстанцій пояснення позивача та його представника з приводу подій, що відбулися 26.09.2018 року, не спростовують висновків службового розслідування та доданих до нього матеріалів та відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з приводу того, що відповідачем було дотримано порядок та строки проведення службового розслідування відносно позивача, а також дотримано порядок та строки накладення і виконання дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції.

Щодо посилань позивача на застосування до нього крайнього заходу дисциплінарного впливу, а саме звільнення з поліції, то апеляційний суд зазначає, що порушення службової дисципліни ОСОБА_1 стали можливим унаслідок особистої недисциплінованості позивача та ігнорування ним вимог нормативно-правових актів МВС України, НП України та ГУ НП у Львівській області щодо неухильного дотримання службової дисципліни, є грубим порушенням службової дисципліни, принижує та дискредитує як самого працівника поліції, так і органи поліції в цілому, підриває авторитет Національної поліції.

В ході судового розгляду справи судом також встановлено, що за період проходження служби в практичних підрозділах органів внутрішніх справ та в займаній посаді позивач зарекомендував себе їз задовільної сторони, допускав порушення норм чинного кримінально-процесуального законодавства України та службової дисципліни, за що 10 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності.

При визначенні позивачу виду дисциплінарного стягнення відповідачем враховано тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно позивачем, попередня поведінка позивача, а також шкоду, завдану авторитету органів поліції.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 став саме дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у порушенні ним службової дисципліни, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється у прямому умислі, тобто останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним вищеописаних дій. Дане порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства, свідомого вчинення дій, що підривають авторитет поліції.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що поліцейський, навіть знаходячись не при виконанні службових обов`язків, зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського. Відтак, ОСОБА_1 вчинив грубе порушення вимог Правил етичної поведінки поліцейських, Присяги працівника поліції, Закону України "Про Національну поліцію", що суперечать змісту присяги працівника Національної поліції України, а тому на переконання суду позивач своїми діями вчинив дисциплінарний проступок, який є несумісними з проходженням служби в поліції.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 11.07.2018 року у справі №804/5303/17 та у постанові від 07.03.2019 у справі №819/736/18.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

З урахуванням вищезазначеного, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а відтак позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 308, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328, ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року у справі № 1340/5613/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
Р. П. Сеник

Повне судове рішення складено 11 липня 2019 року.