Справа № 360/2448/19
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

08 липня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2448/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2019 до Луганського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовом до головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач, ГУПФУ в Луганській області), у якому просить суд:

- зобов`язати відповідача провести перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 згідно додатково наданих оригіналів документів для перерахунку пенсії - довідки ЛК ГУМВС України у Луганській області від 26.04.2019 № 442/111/22-2019 ЛК; довідки ЛК Старобільського РВ ГУМВС України у Луганській області від 26.04.2019 № 6779, якими підтверджується проведення виплати індексації грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням, у розмірі 2854,88 грн, та виплатити різницю з урахуванням сплачених сум, починаючи з 31.05.2016.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Луганській області та отримує пенсію за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 31.05.2016.

Ознайомившись з постановою Верховного Суду у справі № 638/9697/17 від 03.04.2019, позивачу стало відомо, що індексація має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що не було зроблено відповідачем в проведенні розрахунку призначеної пенсії в 2016 році, та не погодившись із розміром призначених пенсійних виплат, з метою захисту порушених прав на пенсійні виплати, позивач 16.05.2019 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок призначеної пенсії з урахуванням нарахованих та фактично отриманих сум, які не увійшли у розрахунок пенсії, зокрема, індексації грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням у розмірі 2854,88 грн.

Для здійснення перерахунку призначеної пенсії позивач надала відповідачу додаткові оригінали документів, а саме: заяву про перерахунок пенсії, згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких і інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, довідку ЛК ГУМВС України у Луганській області від 26.04.2019 № 442/111/22-2019 ЛК; довідку ЛК Старобільського РВ ГУМВС України у Луганській області від 26.04.2019 № 6779. У вищезазначених довідках, вказана індексація грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням на загальну суму 2854,88 грн, яка не увійшла в розрахунок призначеної позивачу пенсії.

Згідно довідки від 06.06.2019 за № 8414/03-01, відповідач, розглянувши заяву позивача, прийняв рішення від 20.05.2019 №19 про відмову в перерахунку пенсії з врахуванням у складі грошового забезпечення позивача індексації грошового забезпечення, у зв`язку з тим, що надані довідки про доходи не відповідають вимогам пенсійного законодавства та Порядку № 3-1, та складові наданих довідок не відносяться до видів грошового забезпечення, з яких обчислюється розмір пенсії, визначених постановою №393.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що суперечать нормам діючого законодавства.

Ухвалою суду від 12.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 1-2).

03.07.2019 за вх. № 34835/2019 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (арк. спр. 88-91), в якому останній заперечував проти позовних вимог з огляду на таке.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Луганській області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ по лінії Національної поліції України.

З поданням про призначення пенсії від 08.06.2016 позивачем до головного управління були надані довідки про додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії, видані Стахановським міськім відділом ГУМВС України № 53/18967 від 31.10.2014, Старобільським районним відділом ГУМВС України № 3287/111/43-2016 від 31.05.2016, Головним управлінням Національної поліції в Луганській області № 1100/111/22-2016 від 02.06.2016. Інформації про розмір індексації ці довідки не містили. Інших довідок про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії уповноваженим підрозділом не надавалось, про що свідчить список назв документів, перелічених у поданні про призначення пенсії.

16.05.2019 до головного управління надійшла заява від позивача щодо врахування індексації, до заяви були додані довідки, видані Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Луганській області від 26.04.2019 № 442/111/22-2019ЛК, Ліквідаційною комісією Старобільського РВ ГУМВС України в Луганській області від 26.04.2019 № 6779 .

06.06.2019 № 8414/03-01 заяву розглянуто відповідачем, позивачу надано письмове пояснення, що за нормами статті 63 Закону № 2262 перерахунок призначеної пенсії здійснюється на підставі наданих додатково документів, зокрема, довідки про грошове забезпечення для призначення/перерахунку пенсії, від уповноваженого структурного підрозділу.

Відповідач зазначив, що відповідно до вимог статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ індексація не підлягає врахуванню при перерахунку пенсії позивачу, так як така надбавка не має статусу щомісячних додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців.

У пункті 7 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 № 393 (зі змінами) зазначено, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якою було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Окрім цього, позивач зазначив, що позивач просить суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок з 31.05.2016 на підставі довідок, які датовані 26.04.2019. Оскільки позивач вважає, що її права порушені з 31.05.2016, а до суду звернулась лише 10.06.2019, відповідач вважає, що встановлений статтею 122 КАС України строк звернення до суду пропущено.

На підставі зазначеного відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Луганській області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» по лінії Національної поліції України (арк. спр. 14-16,18).

На підставі подання ГУНП в Луганській області про призначення пенсії від 08.06.2016 (арк. спр. 36) та заяви позивача про призначення/перерахунок пенсії від 06.06.2016 (арк. спр. 38), протоколом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 29.06.2016 позивачу призначено пенсію за вислугу років з 31.05.2016 в розмірі 7884,93 грн (арк. спр. 33).

До подання про призначення пенсії ГУНП в Луганській області додано грошовий атестат № 34, в якому визначено, що позивач був задоволений такими видами грошового забезпечення: посадовий оклад у сумі 2854,84 грн, оклад за спеціальним званням - 1935,48 грн, надбавка за стаж служби 2155,65 грн (арк. спр. 40).

Також до подання додано:

- довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 31.10.2014 № 53/18967, відповідно до якої додаткові види грошового забезпечення позивача в період з 01.09.2013 по 30.10.2014 складаються із надбавки за виконання особливо важливих завдань відповідно до Постанови КМУ від 07.11.2007 № 12947 та Наказу МВС № 499 від 31.12.2007 загальний розмір якої становить 9479,58 грн та премії відповідно до Постанови КМУ від 07.11.2007 № 12947 та Наказу МВС № 499 від 31.12.2007 загальний розмір якої становить 33995,36 грн (арк. спр. 41);

- довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 31.05.2016 № 328/111/43-2016, відповідно до якої додаткові види грошового забезпечення позивача в період з 31.10.2014 по 06.11.2015 складаються із надбавки за виконання особливо важливих завдань відповідно до Постанови КМУ від 07.11.2007 № 12947 та Наказу МВС № 499 від 31.12.2007 загальний розмір якої становить 9041,23 грн та премії відповідно до Постанови КМУ від 07.11.2007 № 12947 та Наказу МВС № 499 від 31.12.2007 загальний розмір якої становить 35429,35 грн (арк. спр. 42);

- довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 02.06.2016 № 1100/111/22-2016, відповідно до якої додаткові види грошового забезпечення позивача в період з 07.11.2016 по 30.04.2016 складаються із премії відповідно до Постанови КМУ від 11.11.2015 № 988, загальний розмір якої становить 3692,82 грн (арк. спр. 43).

Згідно з інформацією, зазначеною в протоколі від 29.06.2016, пенсію позивачу обчислено з грошового забезпечення, до якого увійшли посадовий оклад - 2950,00 грн, оклад за військовим званням - 2000,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 45% - 2227,50 грн, середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці, у т.ч. премія 28% -2818,83 грн, в т.ч. сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 9996,33 грн, основний розмір пенсії становить 70% від грошового забезпечення (арк. спр. 33).

16.05.2019 позивач звернулась до ГУПФУ в Луганській області із заявою довільної форми, в якій з посиланням на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду у справі № 638/9697/17 просила здійснити перерахунок призначеної пенсії, згідно додатково наданих оригіналів документів для перерахунку пенсії, якими підтверджується проведення виплати індексації грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням у розмірі 2854,88 грн, та виплатити різницю з урахуванням сплачених сум з 31.05.2016 (арк. спр. 21).

До заяви позивачем додано довідку Ліквідаційної комісії ГУМВС України у Луганській області від 26.04.2019 № 442/111/22-2019 ЛК та довідку Ліквідаційної комісії Старобільського РВ ГУМВС України у Луганській області від 26.04.2019 року № 6779 (арк. спр. 19, 20).

Рішенням від 20.05.2019 № 19 (ОСОБА_1) позивачу відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки надані довідки про доходи не відповідають вимогам пенсійного законодавства та Порядку № 3-1, та складові наданих довідок не відносяться до видів грошового забезпечення, з яких обчислюється розмір пенсії, визначених постановою № 393. Також у рішенні зазначено, що за нормами статті 63 Закону № 2262 та пунктів 23, 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262, затвердженого постановою правління ПФУ від 30.01.2007 № 3-1 (далі - Порядок № 3-1), перерахунок призначеної пенсії здійснюється на підставі наданих додатково документів, зокрема, довідки про грошове забезпечення для призначення/перерахунку пенсії, від уповноваженого структурного підрозділу (арк. спр. 24-25).

Листом від 06.06.2019 № 8414/03-01 ГУ ПФУ в Луганській області повідомило позивача про результати розгляду заяви про призначення/перерахунок пенсії, яка долучена до звернення від 16.05.2019 (арк.спр. 22).

Також судом встановлено, що додатком до заяви від 16.05.2019 зазначено, зокрема, заяву про перерахунок пенсії згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління ПФУ від 30.01.2007 № 3-1 на 1 арк. (арк.спр. 21), яка відповідачем разом з матеріалами пенсійної справи суду не надана, проте останнім не заперечується її наявність, про що свідчать рішення від 20.05.2019 № 19 (ОСОБА_1.) та лист від 06.06.2019 № 8414/03-01.

Тобто, наявність заяви про призначення/перерахунок пенсії від 16.05.2019 саме встановленого Порядком зразка не є спірним питанням у даній справі.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 102 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262 пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в мірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Статтею 18 Закону України від 05.10.2000 № 2017-ІІІ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон № 2017-ІІІ) визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина друга статті 19 Закону № 2017-ІІІ).

Частиною п`ятою статті 94 Закону № 580-VIII передбачено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-ХІІ).

Згідно зі статтею 1 вказаного Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення поліцейських, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 94 Закону № 580-VIII містить відсилочну норму, суд дійшов висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону № 2262-ХІІ.

Статтею 6 Закону № 1282-ХІІ встановлено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, у встановленому законом порядку здійснюється перегляд розмірів: заробітної плати; пенсій; державної соціальної допомоги; стипендій, що виплачуються студентам державних та комунальних вищих навчальних закладів. Перегляд зазначених у частині першій цієї статті гарантій здійснюється у розмірах, що визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Згідно зі статтею 4 вказаного Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Пунктом 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 року № 1078, передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Слід зазначити, що правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема, Закону № 2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону № 2262-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку № 1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення поліцейського для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених зі служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Такий правовий висновок висловлено Верховним Судом у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.04.2019 у справі № 638/9697/17 (номер рішення в ЄДРСР 68104318).

Враховуючи наведені обставини та норми законодавства, які їх регулюють, суд дійшов висновку щодо наявності права позивача на включення сум індексації до складу грошового забезпечення, з якого обчислено йому пенсію.

Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону № 2262 перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що перерахунок відбувається лише при наявності такого права.

Оскільки суд дійшов висновку про те, що індексація має бути врахована у складі грошового забезпечення позивача для розрахунку пенсії, у зв`язку з цим позивач має право на перерахунок пенсії з урахування суми індексації грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням.

Посилання відповідача на те, що стаття 63 Закону №2262 передбачає перерахунок пенсії лише на підставі наданих додатково документів від уповноваженого структурного підрозділу, в яких зазначено зміни грошового забезпечення для перерахунку пенсії, є неприйнятними з огляду на таке.

Стаття 63 Закону № 2262 не містить в собі безальтернативної підстави для перерахунку пенсії, навпаки в ній визначені такі підстави, як подача додаткових документів самим пенсіонером на час перерахунку, а також у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Таким чином, оскільки Закон № 2262 чітко вказує на те, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку, отже пенсіонер має право самостійно звернутись до органу Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії та надати додаткові документами.

Правовий висновок щодо того, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ, зроблено Верховним Судом України у постанові від 22.04.2014 у справі № 21-484а13.

Суд зауважує, що законодавчо не встановлено, які саме додаткові документи повинен надати пенсіонер. У зв`язку з цим довідки про доходи, видані Головним управлінням Національної поліції в Луганській області від 26.04.2019 № 442/111/22-2019 ЛК та № 6779, є належними документами, що підтверджують право позивача на перерахунок.

Також суд зазначає, що статтею 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Частинами першою та другою статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у п. 50 рішення від 13.01.2011 (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 ст. 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10.07.2003, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Аналіз наведених норм у їх сукупності дає підстави для висновку про те, що завданням судочинства є вирішення судом спору з метою ефективного захисту порушеного права.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Рішенням ЄСПЛ від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути почуті, тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа № 802/2236/17-а).

Також при вирішенні цієї справи судом береться до уваги висновок ЄСПЛ, викладений у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003, у якому вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене суд вважає, що мають місце правові підстави для перерахунку пенсії позивачу, зокрема, при розрахунку розміру пенсії із сум грошового забезпечення, що нараховувалося позивачу, до такого грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, має бути включено індексацію.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на обставини справи, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок прийняття протиправного рішення від 20.05.2019 № 19 ( ОСОБА_1 .) про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з включенням до грошового забезпечення для її розрахунку індексації, тому суд вважає за необхідне з метою ефективного захисту порушеного права позивача обрати належний спосіб захисту з виходом за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення головного правління Пенсійного фонду України в Луганській області від 20.05.2019 № 19 ( ОСОБА_1 . ) про відмову в перерахунку пенсії.

Посилання відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з даними позовними вимогами суд вважає безпідставними, оскільки про порушення свого права позивач дізналася, отримавши лист ГУ ПФУ в Луганській області від 06.06.2019 № 8414/03-01 та рішення про відмову в перерахунку пенсії від 20.05.2019 № 19.

Тобто позивачем не пропущено встановлений частиною другою статті 122 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи.

Разом з тим, щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії з урахуванням індексації на підставі довідок про доходи від 26.04.2019 № 442/111/22-2019 ЛК та № 6779, виданих Головним управлінням Національної поліції в Луганській області, саме з 31.05.2016, суд зазначає таке.

Позивач у позовній заяві послалася на частину третю статті 51 Закону № 2262-ХІІ (у редакції Закону від 15.07.2015 № 614, який набрав чинності 01.01.2016), згідно із якою перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим законом, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження будь-яким строком.

Матеріалами пенсійної справи підтверджується, що пенсія ОСОБА_1 призначена з 31.05.2016.

Суд зауважує, що до спірних правовідносин частина третя статті 51 Закону № 2262-ХІІ не застосовна, оскільки підставами для перерахунку пенсії позивача не є зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, або введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, і відсутня вина органу ПФУ у непроведенні перерахунку. Підставою для перерахунку пенсії є довідка ЛК ГУМВС України у Луганській області від 26.04.2019 № 442/111/22-2019 ЛК та довідка ЛК Старобільського РВ ГУМВС України у Луганській області від 26.04.2019 № 6779, якими підтверджується проведення виплати індексації у розмірі 2854,88 грн. Без надання цих довідок відповідач не мав правових підстав та обов`язку проводити перерахунок пенсії з урахуванням такої індексації.

Натомість, частиною другою статті 63 Закону № 2262-ХІІ визначено, що якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Таким чином, оскільки позивачем надано додатково довідки ЛК ГУМВС України у Луганській області від 26.04.2019 № 442/111/22-2019 ЛК та ЛК Старобільського РВ ГУМВС України у Луганській області від 26.04.2019 № 6779, які є підставою для перерахунку раніше призначеної пенсії, разом з заявою про перерахунок пенсії, яка надійшла до відповідача 16.05.2019, перерахунок у відповідності до вимог частини другої статті 63 Закону № 2262-ХІІ має бути проведено за минулий час, але не більше як за 12 місяців з дня подання додаткових документів, тобто - з 16.05.2018.

Застосовність в даному випадку положень частини другої статті 63 Закону № 2262-ХІІ підтверджена Верховним Судом у постанові від 18.04.2019 у справі № 286/766/17, в якій зазначено: «Вирішуючи питання, з якого часу має бути здійснений такий перерахунок колегія суддів враховує, що у своєму позові ОСОБА_4 не визначав конкретну дату, з якої він просить його здійснити, у зв`язку з чим суд вважає, що оскільки, як встановлено судами, позивач перебуває на обліку в Головному УПФ з 26 квітня 2016 року, а із заявою про перерахунок пенсії, до якої додав нові довідки звернувся 22 лютого 2017 року (тобто в межах 12 місяців), такий перерахунок має бути здійснений з дня призначення пенсії, що не суперечить частині другій статті 63 Закону № 2262-ХІІ».

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місцезнаходження: 93404, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 9, код за ) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 20 травня 2019 року № 19 ( ОСОБА_1 ) про відмову у перерахунку пенсії.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок призначеної пенсії з 31 травня 2018 року з урахуванням індексації на підставі довідки ЛК Головного управління МВС України у Луганській області від 26 квітня 2019 року № 442/111/22-2019 ЛК та довідки ЛК Старобільського районного відділу Головного управління МВС України у Луганській області від 26 квітня 2019 року № 6779, з виплатою різниці, що утворилась з 31 травня 2018 року до моменту фактичного перерахунку.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Г. Секірська