Справа № 1340/5541/18
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/5540/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Ільчишин Н.В., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Сподарик Н.І., м. Львів) у справі № 1340/5541/18 за адміністративним позовом Приватного підприємства Агал до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.09.2018 року №,-

В С Т А Н О В И В:

19 листопада 2018 року приватне підприємство Агал звернулося з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Львівській області в якому просило визнати протиправним та скасувати податкового повідомлення-рішення від 12.09.2018 року №.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року позов Приватного підприємства Агал до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.09.2018 року № задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 12.09.2018 року №.

Стягнуто з Головного управління ДФС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства Агал (80342, Львівська обл., Жовківський район, с. Туринка, вул.Б.Хмельницького,44; ) судовий збір в сумі 4995 (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 75 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем Головним управлінням ДФС у Львівській області подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права, рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, без врахування принципу верховенства права з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції скасовуючи податкове повідомлення-рішення № від 12.09.2018 зазначив, що у 2015 році по експортних операціях по контракту № EN10/02/15 від 10.02.15 на рахунок ПП «Агал» було повернуто валютні кошти на загальну суму 22354,47 Євро, що на 705,56 Євро перевищує вартість відвантаженого товару. Однак, апелянт зазначає, що згідно інформаційних повідомлень уповноважених банків ПАТ КБ «ПриватБанк» від 02.07.2015 № Г-31.0.0.0/1-4288, від 04.08.2015 № Г-31.0.0.0/1-5035, від 02.09.2015 №Г-31.0.0.0/1-5697, від 02.12.2015 №Г-31.0.0.0/1-7559 та ПАТ «Ощадбанк» від 07.04.2016 №22-12/159/1694 по контракту від 10.02.2015 №EN10/02/15, укладеному з фірмою-нерезидентом «Extol Systems» LLP (Великобританія», ПП «Агал» порушено вимоги валютного законодавства.

Згідно з інформацію (повідомлення уповноваженого банку ПАТ «Ощадбанк» від 07.02.2017 № 105.13-19/1/55/555, від 06.02.2018 №105.13.19/1/11723/2018-05/вих., від 04.01.2018 №105.13.19/1/1225/2018-05/вих. Виявлено факти порушень чинного законодавства в частині несвоєчасного надходження в законодавчо встановлені строки коштів згідно контракту від 15.03.2016 №15/03/2016. Згідно з інформацією (повідомлення уповноваженого банку ПАТ «Ощадбанк» від 04.10.2016 №22-12/414/4531) виявлено факти порушень чинного законодавства в частині несвоєчасного надходження в законодавчо встановлені строки коштів згідно контракту від 19.05.2016 №19/05/2016.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу за вх. №К-13531/19 від 11 липня 2019 року в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції є законне, обґрунтованим та мотивованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що наведені апелянтом у апеляційній скарзі підстави та обставини для скасування оскаржуваного рішення суду є надуманими, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що на підставі наказу ГУ ДФС у Львівській області від 08.08.2018 року №4560 з 09.08.2018 року по 15.08.2018 року, відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП Агал з питань дотримання вимог Закону України від 23.09.1994 року №185/94-ВР Про порядок здійснення розрахунків іноземній валюті (із змінами та доповненнями) по контрактах від 10.02.2015 року №EN10/02/15, від 09.09.2015 року №09/09/2015, від 08.05.2015 року №1/AU/2015, від 19.05.2016 року №19/05/2016, від 15.03.2016 року №15/03/2016, від 31.05.2017 року №31/05/2017, відповідно до інформації уповноважених банків ПАТ КБ ПриватБанк від 02.07.2015 року №Г-31.0.0.0/1-4288, від 04.08.2015 року №Г-31.0.0.0/1-5035, від 02.09.2015 року №Г-31.0.0.0/1-5697, від 02.12.2015 року №Г-31.0.0.0/1-7559, від 03.02.2016 року №Г-31.0.0.0/1-840 та ПАТ Ощадбанк від 09.03.2016 року №22-12/117/1208, від 07.04.2016 року, №22-12/159/16094, від 04.10.2016 року №22-12/414/4531, від 07.02.2017 року №105.13-19/1/55/555, від 06.02.2018 року №105.13.19/1/11723/2018-05/вих., від 04.01.2018 року №105.13.19/1/1225/2018-05/вих., від 05.03.2018 року №105.13.2018 року №105.13.19/1/21726/2018-05/вих. про порушення строків розрахунків за експортно-імпортними операціями.

Перевіркою встановлено порушення позивачем ст.1 Закону України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті із змінами та доповненнями.

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 22.08.2018 року №2070/13-01-14-03/33775547.

12.09.2018 року відповідачем на підставі акта перевірки від 22.08.2018 року №2070/13-01-14-03/33775547, прийнято наступне оскаржуване податкове повідомлення-рішення, а саме:

-, яким позивачу за порушення ст.1 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті нараховано суму грошового зобов`язання за платежем пеня за порушення терміну розрахунків у сфері ЗЕД всього в сумі 333050,84 грн.

Законом України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті від 23.09.1994 року №185/94-ВР встановлено граничні строки одержання валютної виручки за вивезений товар, в разі його експорту, або одержання товару, в разі здійснення авансового платежу за межі України, а також передбачено відповідальність за порушення вказаних строків у вигляді пені, що нараховується за кожний день прострочення.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті, виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Згідно вимог п.1 постанови Правління Національного банку України Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України від 03.03.2015 року №160, яка набрала чинності з 04.03.2015 року та діяла до 03.06.2015 року включно, розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті, здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

10.02.2015р. між ПП Агал та фірмою-нерезидентом Extol Systems LLP (Великорбританія) було укладено контракт №EN10/02/15 на поставку дубових пиломатеріалів, не шліфованих, не струганих.

На виконання умов контракту у 2015 році ПП Агал здійснило попереднє відвантаження товару, згідно митних декларацій:

-№101110000/2015/000890 від 20.03.2015р. на суму 2187,65 Євро (граничний термін оплати за товар 18.06.2015 року);

-№101110000/2015/000886 від 20.03.2015р. на суму 4614,04 Євро (граничний термін оплати за товар 18.06.2015 року);

-№101110000/2015/001341 від 28.04.2015р. на суму 4672,58 Євро (граничний термін оплати за товар 27.07.2015 року);

-№101110000/2015/001724 від 29.05.2015р. на суму 4450,62 Євро (граничний термін оплати за товар 27.08.2015 року);

-№101110000/2015/0029824 від 28.08.2015р. на суму 5660,45 Євро (граничний термін оплати за товар 26.11.2015 року);

-№101110000/2015/004404 від 30.12.2015р. на суму 4163,57 Євро (граничний термін оплати за товар 29.03.2016 року).

В акті перевірки №2070/13-01-14-03/33775547 від 22.08.2018 року зазначено, що за 2015 рік загальна вартість попередньо відвантаженого товару по контракту №EN10/02/15 від 10.02.2015 року становить 25748,91 Євро. Згідно з додатком 1 до вказаного акту перевірки, за 2015 року загальна вартість попередньо відвантаженого товару по контракту №EN10/02/15 від 10.02.2015 року та по якому відбулось порушення вимог ст.1 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті щодо строку повернення валютної виручки становить 21648,91 Євро. Відповідно до цього ж додатку, загальна сума надходження валютної виручки за експортні операції по контракту №EN10/02/15 від 10.02.2015 року становить 9927,75 Євро, шо надійшла на банківський рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ Ощадбанк наступними траншами: 25.11.2015 року - 2701,69 Євро; 25.11.2015 року - 2971,31 Євро; 27.11.2015року -1701,27 Євро; 27.11.2015 року - 2553,48 Євро. Тобто, згідно акта перевірки №2070/13-01-14-03/33775547 від 22.08.2018 року, загальна сума неповернутої валютної виручки (протермінована дебіторська заборгованість ПП Агал) становить 11721,16 Євро.

Згідно наявного у матеріалах справи звіту про дебетові і кредитові операції по рахунку № НОМЕР_2 , відкритого у ПАТ КБ ПриватБанк, за період з 01.01.2015 року по 30.09.2015 року за експортними операціями по контракту №EN10/02/15 від 10.02.2015 року надійшли грошові кошти в загальному розмірі 12 426, 72 Євро: 24.02.2015 року - 2 225,18 Євро; 25.03.2015 року - 4 576,04 Євро; 01.09.2015 року - 5 625, 50 Євро.

Судом першої інстанції встановлено, що у 2015 році по експортних операціях по контракту №EN10/02/15 від 10.02.2015 року на рахунки ПП Агал було повернуто валютних коштів на загальну суму 22354,47 Євро, що на 705,56 Євро перевищує вартість відвантаженого товару (21648,91 Євро).

Відповідно до п.1.3 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року №492, (далі - Інструкція) клієнти мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору, крім випадків, якщо банк не має змоги прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами.

Юридичні особи-нерезиденти - юридичні особи з місцезнаходженням за межами України, які створені й діють відповідно до законодавства іноземної держави.

Згідно п.5.2 Інструкції, поточний рахунок в іноземній валюті відкривається суб`єкту господарювання для зберігання грошей і проведення розрахунків у межах законодавства України в безготівковій та готівковій іноземній валюті, для здійснення поточних операцій, визначених законодавством України, для здійснення інвестицій за кордон, розрахунків за купівлю-продаж облігацій зовнішньої державної позики України, для зарахування, використання і погашення кредитів (позик, фінансової допомоги) в іноземній валюті, для надходження іноземних інвестицій в Україну відповідно до законодавства України, а також для проведення операцій, передбачених генеральною ліцензією Національного банку на здійснення валютних операцій.

Тому, юридичні особи мають право відкривати в банках як поточні рахунки у національній валюті, так і рахунки для здійснення зовнішньоекономічної діяльності та зарахування на них коштів в іноземній валюті.

Датою зарахування валютної виручки вважається дата її надходження на відповідний валютний рахунок. Подальший рух коштів з валютного на поточний рахунок юридичної особи, у тому числі із застосуванням розподільчого рахунку, свідчить про використання коштів вже на території України та не може вважатись первинним надходженням виручки за зовнішньоекономічним контрактом.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що при здійсненні позапланової документальної перевірки уповноваженою особою не були досліджені та не враховані відомості про надходження валютних коштів на інші банківські рахунки ПП Агал, що не є порушенням вимог валютного законодавства, як помилково вважає відповідач.

Факт відсутності у діях директора ПП Агал правопорушення, що полягало у ненадходженні валютної виручки за експортними операціями по контракту №EN10/02/15 від 10.02.2015 року на суму 11721,16 Євро підтверджується постановою Жовківського районного суду Львівської області від 01.11.2018 року (набрала законної сили 13.11.2018 року) у справі №444/3069/18, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно директора Підприємства закрито, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162-1 КУпАП.

Із зазначено вище, можна дійти висновку, що твердження податкового органу про порушення позивачем визначених законом строків розрахунків (в частині, що оскаржується позивачем), не відповідають дійсності, адже ґрунтуються на помилковому визначенні дати надходження (зарахування) коштів на рахунок позивача, невірному обчисленні строку розрахунків та визначенні суми фінансових санкцій (пені).

Суд першої інстанції вірно зазначив, що податковий орган не взяв до уваги, що датою надходження коштів слід вважати дату валютування, яка визначається відповідно до статті 1 Закону України від 05.04.2001 року №2346-III Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, а в міжнародних розрахунках - аналогічними правилами міжнародних платіжних систем.

Норми Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті свідчать про те, що розрахунки в іноземній валюті повинні здійснюватись в строки, що не перевищують 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу.

Відповідно до т.56 Закону України Про Національний банк України Національний банк України видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

Згідно з діючим законодавством України, постанови Національного банку України є підзаконними актами і не можуть вносити будь-які зміни, доповнення, або змінювати закон.

Відповідно до частини 4 статті 9 КАС України в разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Здійснивши системний аналіз імперативних приписів Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті слід зазначити, що розрахунки в іноземній валюті повинні здійснюватись в строки, що не перевищують 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність у діях позивача порушень чинного законодавства, та, як наслідок, відсутність правових підстав для прийняття податковим органом податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується також із практикою Європейського Суду з прав людини, а саме, в п.110 рішення у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Взявши до уваги викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про те, що суб`єкт владних повноважень, прийнявши оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не дотримався принципу верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, вимог чинного податкового законодавства України та передбачених ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України принципів, тому оскаржене податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 12.09.2018 року № є протиправним.

Взявши до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 у справі № 1340/5541/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді Н. В. Ільчишин
І. В. Глушко
Повне судове рішення складено 11 липня 2019 року