Справа № 540/16/19
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/16/19
Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року, ухвалене в порядку письмового провадження в м. Херсоні, по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Новокаховського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просив стягнути з управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області та Новокаховського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області виплату на користь ОСОБА_1 за 779 понаднормово відпрацьованих за період з травня 2015 року по жовтень 2015 року годин, що складає 3562,32 грн.; стягнути з управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області та Новокаховського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час в розмірі 35 відсотків посадового окладу, за період з травня 2015 року по листопад 2015 року, що складає 1365 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов. Доводами апеляційної скарги зазначено, що еперебування у добовому наряді на протязі 24 годин з 8.00 години по 8 годину наступного дня, на думку апелянта, беззаперечно доводить знаходження на службі протягом нічного часу. Додатково це підтверджується висновками про розгляд матеріалів перевірки, які наявні в справі, де зазначено час виїзду слідчо-оперативної групи на місця пригод. Апелянт вказує, що причина не нарахування належної йому частини грошового утримання та його невиплата за виконану працю, не закріплена жодною нормою закону, а тому є необгрунтованою.

У відзиві на апеляційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області зазначають, що позивачу про невиплату йому компенсації за службу в понаднормовий та нічний час стало відомо в листопаді 2015 року при розрахунку при звільненні, це випливає з заяви датованої ним 30.04.2018 року, в якій апелянт просив повідомити про привід не нарахування компенсації, а тому відповідач вважає, що позивач мав реальну можливість вчасно звернутись до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів у строки, передбачені ст. 122 КАС України. Апелянт зазначає, що відповідного табелю обліку робочого часу з відмітками понаднормового виходу на службу, стосовно позивача, не існує тому встановити фактичну кількість відпрацьованих позивачем годин понаднормово не можливо. Графіки чергувань добового наряду, дані книги видачі і приймання озброєння та спеціальних засобів, журнал єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, журнал інструктажів добового наряду, на які посилається позивач, лише підтверджують факт залучення його до роботи у понаднормовий та нічний час, проте зазначені документи не містять відомостей щодо фактичної кількості відпрацьованих годин та дійсного виходу в цей час позивача на службу. Зазначені журнали не є належним підтвердженням обліку робочого часу, так-як законодавством чітко визначено, форму фіксації зазначеної роботи - письмові накази керівників органів внутрішніх справ, графіки нарядів і чергувань, затверджені керівниками органів внутрішніх справ. Відповідач вказує, що позивач зазначає дати понаднормового виходу на службу, які не відповідають записам у відповідних журналах. В рамках даного позову позивач просить стягнути з відповідачів виплати за понаднормово відпрацьований час та доплату за службу в нічний час, проте, передбачених Інструкцією №499 законних підстав для здійснення таких виплат (ведення табелю обліку робочого часу з відмітками понаднормового виходу на службу) немає. З огляду на зазначене, управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходить службу в органах внутрішніх справ. У період з травня по листопад 2015 року працював на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Новокаховського МВ УМВС.

30.04.2018 року ОСОБА_1 виявивши, що в зазначений період проходження служби отримав грошове забезпечення не в повному обсязі, звернувся до УМВС України в Херсонській області з листом заявою, у якій просив повідомити, з яких підстав йому не нарахована доплата за службу в нічний час з травня по жовтень 2015 року у сумі 1365,00 грн. та компенсація за службу в понаднормовий час за період з травня по жовтень 2015 року за загальну кількість 586 годин.

Листом - відповіддю від 30.05.2018 року №10/к-55 УМВС України в Херсонській області повідомило позивачу, що належне йому грошове забезпечення у період з травня по листопад 2015 року виплачено йому в повному обсязі. Щодо не нарахування у зазначений час доплати за службу у нічний час та компенсації за службу у понаднормовий час відповідач вказує, що зазначені виплати здійснюються на підставі щомісячного табеля, у зв`язку з відсутністю такої інформації в табелю відносно позивача підстав для нарахування йому доплат та компенсацій немає.

07.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся до УМВС України в Херсонській області з листом заявою, у якій просив повідомити з яких підстав йому не нарахована доплата за службу в нічний час з травня по листопад 2015 року у сумі 1592,50 грн. та компенсація за службу в понаднормовий час за період з травня по жовтень 2015 року у сумі 3462,21 грн.

Позивачу надано відповідь від 02.08.2018 року на його лист №470/04/2918, у якому відповідач, покликаючись на норми ст. 8 Закону України Про звернення громадян повідомив, що направлене ОСОБА_1 звернення є аналогічним зверненню від 30.04.2018 року, а тому розгляду не підлягає.

Позивач вважає дії відповідачів щодо невиплати належних йому сум грошового забезпечення протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду за їх стягненням.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки наявні у справі докази не дають суду можливості встановити понаднормово відпрацьований позивачем час так само як і не дають можливості підтвердити його роботу в нічний час.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про міліцію» міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Згідно з ч.1 ст. 19 Закону України «Про міліцію» форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового

складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про оплату праці» норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника; при виготовленні продукції, що виявилася браком не з вини працівника; працівників молодше вісімнадцяти років, при скороченій тривалості їх щоденної роботи тощо) і гарантії для працівників (оплата щорічних відпусток; за час виконання державних обов`язків; для тих, які направляються для підвищення кваліфікації, на обстеження в медичний заклад; для переведених за станом здоров`я на легшу нижчеоплачувану роботу; переведених тимчасово на іншу роботу у зв`язку з виробничою необхідністю; для вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, переведених на легшу роботу; при різних формах виробничого навчання, перекваліфікації або навчання інших спеціальностей; для донорів тощо), а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах тощо встановлюються Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства України.

Норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями.

Відповідно до ст. 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ст. 116 КзпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ч.2 ст. 233 КЗпПУ у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

У рішеннях Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 та №9-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 КЗпПУ, зазначено, що під заробітною платою, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем. У разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. Також, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

З огляду на викладене, доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду є помилковими.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 року № 114 затверджено Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (далі-Положення № 114).

Відповідно до п.1 Положення № 114 це Положення визначає порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки.

До рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ належать особи, які перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ і яким присвоєно спеціальні звання, встановлені законодавством.

Згідно з п. 10 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов`язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов`язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Відповідно до п. 12 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ одержують грошове і речове забезпечення за нормами, встановленими законодавством.

Згіднло з п. 21 Положення № 114 для осіб рядового і начальницького складу встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках вони несуть службу понад установлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в понадурочний, нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до законодавства.

Внутрішній розпорядок в органах внутрішніх справ, а також у навчальних закладах (навчальних підрозділах), що здійснюють підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації начальницького складу Міністерства внутрішніх справ, встановлюється з урахуванням особливостей діяльності різних служб і підрозділів.

При змінній роботі (службі) і безперервному чергуванні встановлюється однакова тривалість денної, вечірньої та нічної зміни.

Особи рядового і начальницького складу зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників. Направлення для проходження служби за межами республіки здійснюється за згодою працівника в порядку, встановленому законодавством.

Крім того, наказом МВС України від 31.12.2009 р. № 499, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 12.03.2008 р. № 205/14896 затверджено Інструкцію

про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі- Інструкція № 499).

Відповідно до п. 1.1 ця Інструкція визначає порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Згідно з п. 3.7.1., 3.7.2., 3.7.3., 3.7.4., 3.7.5. при залученні осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ до несення служби понад установлений законодавством робочий час виплата грошового забезпечення проводиться з розрахунку посадового окладу й окладу за спеціальним званням.

Годинна ставка обчислюється шляхом поділу місячного посадового окладу та окладу за спеціальним званням на кількість годин робочого часу в поточному місяці. При цьому понаднормові роботи не повинні перевищувати для кожного працівника чотирьох годин протягом двох днів поспіль і 120 годин на рік.

Служба осіб рядового і начальницького складу у дні щотижневого відпочинку та святкові дні може компенсуватися за їхньою згодою шляхом надання їм іншого дня відпочинку або в грошовій формі. Компенсація понаднормових робіт шляхом надання відгулів не допускається.

Підставою для залучення працівників органів внутрішніх справ до понаднормової служби чи в дні щотижневого відпочинку та святкові дні є: а) письмові накази керівників органів внутрішніх справ; б) графіки нарядів чергувань, затверджені керівниками органів внутрішніх справ.

Облік робочого часу здійснюється шляхом ведення щомісячного табеля з обов`язковою відміткою в ньому кількості відпрацьованих годин.

Згідно з п. 3.7.6. службою в нічний час вважається виконання особами рядового і начальницького складу органів, підрозділів установ і навчальних закладів внутрішніх справ службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.

Особам, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в робочий час.

Особам добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі), яка не враховується в робочий час.

Аналізуючи норми законодавства, колегія суддів зауважує, що належними та допустимими доказами понаднормової служби, а також служби у вихідний та святковий час працівників внутрішних справ є лише відповідні письмові накази, підписані керівником органу внутрішніх справ, графіки нарядів, чергувань, затверджені керівниками органів внутрішніх справ та табелі обліку понаднормового виходу на роботу.

Судом встановлено, що в період з травня по листопад 2015 р. позивач залучався до виконання службових обов`язків, як член слідчо-оперативної групи у зв`язку з повідомленням про кримінальне правопорушення, інші правопорушення та надзвичайні ситуації та відповідно до п. 6.17 «З організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події», що затверджена наказом МВС України від 22.10.2012 р. № 940 членам слідчо-оперативної групи, які фактично перебували на службі менше 16 годин, надавався 12 годинний відпочинок, до 20 годин 32 годинний відпочинок, понад 20 годин 48 годин відпочинку.

Також судом встановлено, що інформація в УМВС, щодо несення служби у нічний час та понаднормовий час в особовій картці по грошовому забезпеченню щодо позивача, відсутня.

Також відсутні письмові накази керівників органів внутрішніх справ та графіки нарядів чергувань, що затверджені керівниками органів внутрішніх справ.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2019 року було витребувано з управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Новокаховського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області письмові накази керівника з травня 2015 р. по жовтень 2015 р. про залучення до понаднормової служби ОСОБА_1 .

Витребувано з управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Новокаховського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області щомісячний табель з відміткою про пропрацьовані години з травня 2015 р. по жовтень 2015 р. У випадку відсутності такого табеля, надати докази та пояснення причин його відсутності.

Однак, відповідно до наданих до суду листів та пояснень відповідачів, накази керівників та графіки нарядів чергувань у нічний та понаднормовий час в архівних справах Новокаховського МВ УМВС України в Херсонській області відсутні.

Щодо надання щомісячного табеля з відміткою про пропрацьовані години з травня 2015 року по жовтень 2015 року управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області зазначили, що на підставі статті 408 Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.04.2012 за № 571/20884 табелям обліку використання робочого часу встановлено строк зберігання 1 рік.

При цьому, як вбачається з листа УМВС України в Херсонській області від 30.05.2018 р. № 10/к-55, при звільненні позивача з органів внутрішніх справ у 2015 р. з ним було проведено повний розрахунок.

Інформація, щодо несення служби у нічний час та понаднормовий час у особовій картці по грошовому забезпеченню відсутня.

Таким чином, встановлено, що позивач працював не перевищуючи норми робочого часу, які визначені п. 21 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 114, а саме, для осіб рядового і начальницького складу встановлюється 41-годинний робочий тиждень, у необхідних випадках вони несуть службу понад установлену тривалість робочого часу, а такоє у вихідні та святкові дні, оплата праці у понаднормовий нічний час, у вихідні та святкові дні проводиться відповідно до законодавства.

Дослідивши докази справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу, колегія суддів вважає, що матеріалами справи, а також поясненнями позивача та представників відповідачів не підтверджуються обставини несення позивачем служби у понад встановлений законодавством робочий час, вихідні та святкові дні.

Подані до суду позивачем докази, на підтвердження несення ним служби у понад встановлений законодавством робочий час, вихідні та святкові дні, у вигляді висновків за матеріалами ЖЄО та робочого зошиту не є належними доказами, оскільки не підтверджують перебування позивача на службі у понад встановлений законодавством час.

Тиким чином, виходячи з предмету спору та правового врегулювання зазначених нормативно-правових актів, колегія суддів приходить до висновку, що через відсутність письмових наказів, підписаних керівником органу внутрішніх справ, і табелів обліку понаднормового виходу, затверджених керівником органом внутрішніх справ щодо підтвердження виконання позивачем роботи у понаднормовий час, нічний час, а тому суд першої інстанції обґрунтовано встановив відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку здійснити позивачу нарахування та виплату компенсації за таку роботу.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Херсонського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11.07.2019 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик