Справа № 320/6484/18
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6484/18
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

08 липня 2019 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Ключкович В.Ю., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної фіскальної служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06.03.2019 р. у справі за позовом ТОВ «Славіком плюс» до ДПІ у Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06.03.2019 р. позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Державна фіскальна служба України звернулась 05.04.2019 р. (що підтверджується відбитком поштового штемпелю на конверті - а.с. 133), з апеляційною скаргою вперше.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 р. апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору у розмірі 7 929 грн. та надано 10-ти денний строк на усунення цих недоліків, який обраховується з наступного дня з моменту вручення цієї ухвали.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2019 р. апеляційну скаргу повернено заявнику у зв`язку із тим, що ним не було усунено недоліки апеляційної скарги, а саме: не сплачено судовий збір у розмірі 7 929 грн, у встановлений ухвалою суду від 24.04.2019 р. строк.

19.06.2019 р. (що підтверджується відбитком поштового штемпелю на конверті) Державна фіскальна служба України повторно звернулась з апеляційною скаргою, надавши доказ сплати судового збору на суму 2 643 грн.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Порядок та розмір сплати судового збору визначений Законом України "Про судовий збір" від 14 липня 2011 року № 3674-VI.

Частиною 1 статті 4 цього Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п.п.2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, судовий збір справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З огляду на те, що предметом позову є визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень щодо розірвання договору, визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень про анулювання реєстрації позивача платником податку на додану вартість та зобов`язання поновити позивача в реєстрі платників податку на додану вартість, то позовні вимоги є вимогами немайнового характеру.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 року №2 «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», перевіряючи правильність сплати позивачем судового збору та визначаючи кількість вимог немайнового характеру, звернених до суду, необхідно враховувати, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Таким чином, позивачу слід було сплачувати при зверненні із позовною заявою судовий збір за 3 вимоги немайнового характеру.

Відповідно до п.п.1 п.3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 14 липня 2011 року № 3674-VI (у редакції чинній на момент звернення з позовом) за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» становить 1 762 грн.

З огляду на викладене, позивачу слід було сплачувати при поданні цього позову судовий збір у розмірі 5 286 грн (1762х3).

Отже, розмір судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі становить 7 929 грн (5 286 х 150 %).

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, апелянтом було сплачено судовий збір у розмірі 2 643 грн. Отже, апелянту слід доплатити судовий збір за подання цієї апеляційної скарги у розмірі 5 286 грн (7929 -2643).

Судовий збір необхідно сплатити на рахунок Шостого апеляційного адміністративного суду за наступними платіжними реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. Р-ні/Печерс.р-н, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 1055, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Відповідно до вимог ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Перевіривши апеляційну скаргу на предмет дотримання апелянтом вимог ст. 295 КАС України, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху також з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судом встановлено, що оскаржуване рішення було ухвалено 06.03.2019 р., повний текст виготовлено 11.03.2019 р. (а.с. 119), ухвалою Шостого ААС від 24.04.2019 р. апеляційну скаргу Державної фіскальної служби було залишено без руху (а.с. 143-144), ухвалою Шостого ААС від 27.05.2019 р. її було повернено у зв`язку з неусуненням недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк (а.с. 181), в той час як апелянт звернувся з повторною апеляційною скаргою 19.06.2019 р. (що підтверджується відбитком поштового штемпелю на конверті).

Таким чином, апелянт, будучи вже повідомленим про підстави залишення його апеляційної скарги без руху (ухвала Шостого ААС від 24.04.2019 р.) та підстави її повернення (ухвала Шостого ААС від 27.05.2019 р.), звернувся повторно з апеляційною скаргою лише 19.06.2019 р., тобто - через 3 місяці з моменту складення повного тексту оскаржуваного рішення (11.03.2019 р.).

Враховуючи вищевикладене, апелянтом суттєво пропущено 30-денний строк на апеляційне оскарження, при цьому доказів на користь наявності підстав, визначених ч. 2 ст. 295 КАС України для його поновлення апелянтом не надано, а з матеріалів справи не вбачається.

Відповідно до ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційного оскарження визнані судом неповажними.

В той же час, згідно із ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків визначених частиною 2 ст. 299 цього Кодексу.

Разом із апеляційною скаргою скаржник заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване тим, що апелянт, сплативши судовий збір, виявив намір оскаржити рішення своєчасно, що повинно бути прийнято судом до уваги як обставина, що свідчить на користь наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Оцінивши доводи клопотання, суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню, оскільки апелянтом не наведено жодних істотних причин, які об`єктивно (через незалежні від нього обставини) перешкоджали його вчасному зверненню з апеляційною скаргою та свідчили б на користь наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, всупереч тому, що воно в силу ч. 2 ст. 255 КАС України вже набрало законної сили (після повернення апеляційної скарги), та всупереч принципу правової визначеності. Також суд вказує на відсутність у даному випадку причинно-наслідкового зв`язку між фактом сплати судового збору та наявністю встановлених ч. 3 ст. 295 КАС України підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Посилання апелянта на сплату ним судового збору без наведення реальних фактів, які об`єктивно перешкоджали йому звернутися з апеляційною скаргою в межах строку, визначеного цим Кодексом, та пояснювали б, зокрема, причини його зволікання із таким зверненням вже після винесення ухвали про залишення його первинної апеляційної скарги без руху, якою було роз`яснено порядок приведення її до вимог чинного законодавства, та після її повернення ухвалою суду від 27.05.2019 р., також не може бути розцінено судом як обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи вищевикладене, оскільки апелянтом не сплачено судовий збір у повному обсязі, а апеляційна скарга подана до Шостого апеляційного адміністративного суду з пропуском 30-ти денного строку на апеляційне оскарження і апелянт не надає жодних належних обґрунтувань поважності пропуску строку для подачі апеляційної скарги, це є перешкодою в прийнятті її до провадження суду апеляційної інстанції, а тому вона підлягає залишенню без руху, а апелянту необхідно надати строк для усунення недоліків шляхом доплати судового збору у розмірі 5 286 грн та подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску такого строку.

Керуючись ст.ст. 169, 296, 298 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Державної фіскальної служби України про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України - залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення копії даної ухвали.

Роз`яснити апелянту, що протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

У разі неусунення недоліків у вищезазначений строк, до апеляційної скарги будуть застосовані наслідки визначені п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя-доповідач В.Ю. Ключкович