Справа № 640/15671/18
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 р. Справа № 640/15671/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 23.05.2019 (суддя Чередник В.Є., вул. Валентинівська, 7 "б", м. Харків, 61168) по справі № 640/15671/18

за позовом ОСОБА_1

до Харківської митниці ДФС

про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Харківської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних правил №1259/80700/18 від 12.07.2018.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23.05.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Харківської митниці ДФС від 12.07.2018 р. в справі про порушення митних правил №1259/80700/18 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України скасовано, а справу про порушення митних правил №1259/80700/18 - надіслано на новий розгляд.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржуване рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з`ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв`язку з чим просить частково скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.07.2018 року головним державним інспектором відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії митниці ДФС Блудовим А.В. складений протокол про порушення ОСОБА_1 митних правил № 1259/80700/18 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.

За змістом протоколу 19.01.2018 року до Управління протидії митним правопорушенням Харківської митниці ДФС надійшло повідомлення Управління патрульної поліції у Харківській області щодо виявлення транспортного засобу іноземної реєстрації «OPEL VECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який для перевірки документів надав посвідчення водія НОМЕР_3 видане 07.04.2011 ВРЕР № 13 УМВС України в Харківській області.

Згідно даних ЄАІС Держмитслужби та АСМО "Інспектор" вказаний транспортний засіб був ввезений на митну територію України 17.10.2016 року через пункт пропуску "Гоптівка Нехотєєвка" громадянином Узбектстану Rustamov Shokhrukhbek в митному режимі "тимчасове ввезення", у зв`язку з чим відповідач дійшов висновку про використання транспортного засобу іншою особою, ніж тією, якою такий транспортний засіб ввезено, що є використанням товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Постановою заступника начальника Харківської митниці ДФС від 12.07.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 681881,58 грн.

Не погодившись з постановою № 1259/80700/18 від 12.07.2018 про притягнення до відповідальності за порушення митних правил позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при розгляді справи про порушення митних правил відповідачем в основу розрахунку митних платежів покладено висновок оцінювача, який не має права на проведення відповідної діяльності. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення адміністративного позову шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень і надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Розглядаючи справу по суті суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для скасування оскаржуваного рішення, проте невірно застосував норму процесуального права та надіслав справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Колегія суддів зазначає що відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом -КАС України).

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, за змістом вищенаведених норм процесуального закону суд, при розгляді справ з приводу рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності повинен з`ясувати : чи прийняте спірне рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено) добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідками розгляду справу та з урахуванням встановлених обставин, суд приймає одно із рішень, передбачених ч 3. ст.286 КАС України.

При цьому колегія суддів зазначає, єдиною підставою скасування рішення про притягнення до адміністративної відповідальності з одночасним направленням справи на новий розгляд до компетентного органу ( посадової особи) є розгляд та вирішення справи про притягнення до адміністративної відповідальності неналежною посадовою особою або некомпетентним органом.

Такий висновок вбачається з аналізу вказаної норми, яка передбачає, що суд повинен направити справу на новий розгляд саме до компетентного органу, а не на повторний розгляд до органу, який вже розглядав справу та допустив порушення закону при її розгляді.

Отже, направлення справи на новий розгляд можливе лише у разі розгляду справи та прийняття постанови особою чи органом, які неправомочні розглядати відповідні справи.

При цьому колегія суддів зазначає, порядок провадження у справах про порушення митних правил урегульовано главою 69 Митного Кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст. 486 МК України - провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Частиною 1 статті 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно до ч.1. статті 488 МК України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

При цьому, ст. 489 МК України встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставами для порушення справи про порушення митних правил відповідно до положень ст. 491 МК України є:

1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил;

2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю;

3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Статтею 493 МК України визначено коло посадових осіб органів доходів і зборів, які здійснюють провадження у справі про порушення митних правил.

Так, провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення. Окремі процесуальні дії у справі про порушення митних правил можуть вчинятися посадовими особами, уповноваженими складати протоколи про порушення митних правил відповідно до статті 490 цього Кодексу, а у випадку, передбаченому статтею 518 цього Кодексу, - також посадовими особами іншого органу доходів і зборів.

Керівник центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або особа, яка виконує його обов`язки, має право передавати справу про порушення митних правил для здійснення провадження з однієї митниці до іншої.

Посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, можуть здійснювати провадження у будь-якій справі про порушення митних правил, порушеній будь-яким органом доходів і зборів України.

Статтею 495 МК України визначено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Матеріалами справи встановлено, що підставою для відкриття провадження у справі про порушення митних правил відносно позивача, слугувало повідомлення Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції України від 19.01.2018 року про факт порушення ОСОБА_1 вимог митного законодавства.

В подальшому, за наслідками перевірки, викладених в повідомленні фактів, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил, та постановою в справі про порушення митних правил № 1259/ 807000 від 12 липня 2018 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів у розмірі 681881,58 грн.

При цьому, як встановлено матеріалами справи та не заперечується відповідачем - Харківською митницею ДФС , розрахунок несплаченої суми митних платежів, а саме вартості автомобіля, яка слугувала базою для визначення суми штрафу, було здійснено на підставі висновку судового експерта та оцінювача Фонду Державного Майна України ОСОБА_3 , який з 11.01.2012 по теперішній час не має чинного кваліфікаційного свідоцтва оцінювача НОМЕР_4 від 06.132.2003 за спеціальністю 1.3. та з 06.07.2012 по теперішній час не значиться в штатному складі жодного суб`єкта оціночної діяльності.

Колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» діяльність судових експертів, пов`язана з оцінкою майна, здійснюється на умовах і в порядку, передбачених Законом України «Про судову експертизу», з урахуванням особливостей, визначених цим Законом щодо методичного регулювання оцінки цього майна. Інші положення цього Закону не поширюються на судових експертів.

Згідно з ч. 8 ст. 16 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна фізичною особою, яка не отримала кваліфікаційного свідоцтва, яку позбавлено кваліфікаційного свідоцтва або дія кваліфікаційного свідоцтва якої зупинена, забороняється. Оцінка майна, яка була підписана зазначеною фізичною особою, вважається недійсною.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судову експертизу» атестовані відповідно до цього Закону судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України.

Відповідно до інформації Міністерства юстиції України за №4797/3654-33-19/9.2.2 від 08.02.2019, зазначено, що за даними державного Реєстру термін дії свідоцтва, 425, виданого судовому експерту Бараненку І.Г., рішенням Експертнокваліфікаційної комісії Харківського науково дослідного інституту судових експертиз від 24.06.1998 №31, закінчився 24.06.2003р. Даних щодо інших свідоцтв судового експерта у реєстрі не надано.

На думку колегії суддів, висновок спеціаліста від 26.06.2018 № ТД-44 по справі про порушення митних правил, складений ОСОБА_3 не міг бути належним та допустимим доказом вартості автомобіля і безпідставно був покладений посадовою особою, що приймала рішення у справі про адмінправопорушення в основу розрахунку суми несплачених митних платежів та суми штрафу.

Відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів передбачена ст. 485 МК України у вигляді накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Отже, при визначенні суми штрафу за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, вирішальним фактором є правильний та встановлений у спосіб, передбачений законом розрахунок суми несплачених митних платежів.

Оскільки, при прийнятті оскаржуваного рішення було невірно та не у спосіб визначений законом, розраховано суму несплачених митних платежів, що потягло за собою неправильне та незаконне визначення суми штрафних санкцій, так рішення не може вважатися рішення таким що прийняте на підставі та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до положень ст. 530 МК України законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом у зв`язку з поданням адміністративного позову.

Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 531 МК України, серед інших, підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил є накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Враховуючи, вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови згідно з приписами п.6 ч.1 ст.531 МК України, оскільки судовим розглядом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням справі про порушення митних правил № 1259/807000/18 від 12 липня 2018 року позивачу була визначена сума штрафу не передбачена Митним кодексом України.

Будь - яких обставин, які би давали законодавчі підстави для направлення справи на новий розгляд до компетентного органу ( посадової особи) колегія суддів не вбачає, оскільки справу про порушення митних правил відносно позивача було розглянуто компетентним органом (посадовою особою), визначеним ст.493 Митного кодексу України, а незаконність прийнятого рішення відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України є підставою його скасування та закриття провадження у справі.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції уваги на вказані обставини уваги не звернув, належної оцінки не надав та дійшов помилкового висновку про скасування оскаржуваної постанови та направлення справи про порушення митних правил №1259/80700/18 на новий розгляд.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Пунктом 4 ч.1 ст.317 КАС України встановлено, що підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи те, що порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, це є безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Виходячи з наведеного, колегія судів вважає за необхідним рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нове рішення про задоволення позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги до уваги не приймаються, оскільки скасування спірного рішення із закриттям провадження у справі з вищенаведених підстав, є на думку колегії суддів, достатнім для повного захисту прав позивача в даних спірних правовідносинах.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 23.05.2019 по справі № 640/15671/18 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким скасувати постанову Харківської митниці ДФС від 12.07.2018 р. в справі про порушення митних правил №1259/80700/18 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ст. 485 Митного кодексу України і накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 681881,58 грн.

Провадження в справі про порушення митних правил №1259/80700/18 закрити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді Г.Є. Бершов І.М. Ральченко