Справа № 400/1351/19
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України
09 липня 2019 р. № 400/1351/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2
провизнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 в період з 01.01.2016 по 21.09.2018; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.01.2016 по 21.09.2018, враховуючи базовий місяць 01.01.08.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що при звільненні з військової служби 21.09.18 та виключення зі списків особового складу відповідачем в порушення вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078) йому не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з 01.01.16 по 21.09.2018 року.

Відповідач позов не визнав, просив залишити позовні вимоги без задоволення. Обгрунтовуючи свою позицію відповідач зазначив у відзиві, що військова частина НОМЕР_1 не є прибутковою установою, а відповідними бюджетами не було закладено асигнувань на індексацію грошового забезпечення. На переконання відповідача, в даному випадку відсутні підстави для визнання дій військової частини НОМЕР_1 по невиплаті індексації грошового забезпечення протиправними, оскільки військова частина діяла відповідно до Інструкції №260 та виконувала роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 та №248/1485 від 26.03.18, в якому було зазначено про не нарахування індексації грошового забезпечення та за наявності фінансового ресурсу. У межах наявного ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ у січні 2016- лютому 2018 у Міноборони не було.

Суд розглянув справу в порядку спрощеного провадження 09.07.19 без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, відповідно до визначених строків в ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі, оскільки клопотань від сторін про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін, від сторін не надходило.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України з 01.08.1994 року по 21.09.2018.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.08.2018 № 416 позивача звільнено з військової служби у запас за п. "к" ч. 5 ст. 26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" та за наказом № 215 від 21.09.18 позивача виключено зі списків особового складу військової частини, всіх видів забезпечення частини та направлений на облік до Заводського районного військового комісаріату міста Миколаєва.

За думкою позивача, при звільненні з ним було проведено не повний розрахунок, а саме не виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.01.16 по 21.09.18.

З цього приводу позивач 20.03.19 звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою про проведення перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.16-21.09.18.

Листом № 350/174/308/317/пс від 05.04.19 позивачу відмовлено у задоволенні заяви та надано витяг з роздавальних відомостей грошового забезпечення.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ст. 4 Закону).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, згідно з п. 4 якого, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці (грошове забезпечення) індексується у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Приклад обчислення суми індексації грошових доходів громадян наведений у Додатку № 2 вищевказаного Порядку ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Частиною 4 статті 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому зарплати без обмеження будь-яким строком (ст. 233 КЗпП України).

Індексація є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

В такому разі, доводи відповідача про неприбутковість установи та відсутність асигнувань, не є підставою для ненарахування позивача індексації за 01.01.16 по 21.09.18.

Щодо того, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік, також є недоречним в даному випадку, оскільки в зазначеному періоді здійснювалось преміювання, що, на думку суду, навпаки свідчить про достатність фінансування, а отже можливість нарахування індексації.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Європейський Суд з прав людини (справа "Броньовський проти Польщі" ) вказав, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створювати практичні умови для втілення їх в життя.

Також, у справі "Кечко проти України" Європейський Суд зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними. Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги в цій частині обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо врахування базового періоду 01.01.2008, то зазначені вимоги є безпідставними та в цій частині позову слід відмовити.

Позов задовольнити частково.

Доказів понесення судових витрат позивачем не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 НОМЕР_3 ) задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2016 по 21.09.2018 року.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) індексацію грошового забезпечення в період з 01.01.2016 по 21.09.2018 року.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя В. В. Біоносенко