Справа № 826/8977/17
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8977/17 Суддя першої інстанції: Клименчук Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Коротких А.Ю. та Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2018 року, яке прийняте в порядку письмового провадження, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 14 квітня 2017 року№ 303, яким 28 квітня 2017 року звільнено державного службовця 9-го рангу ОСОБА_1 , головного спеціаліста відділу організації оплати праці управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного спеціаліста відділу організації оплати праці управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції у м. Києві;

- поновити ОСОБА_1 на роботі з 14 квітня 2017 року на посаді головного спеціаліста відділу організації оплати праці управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного спеціаліста відділу організації оплати праці управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції у м. Києві;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 14 квітня 2017 року по 25 вересня 2017 року в розмірі 71259 грн 84 коп.;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за один місяць в сумі 13728 грн 99 коп.;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20000 грн 00 коп.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2018 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права. Скаржник вказує на те, що була відсутня на роботі 13 лютого 2017 року з поважної причини. Також позивач зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував ч. 5 ст. 72 Закону України «Про державну службу».

Головне управління Національної поліції у м. Києві подало відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначило, що відповідно до акту службового розслідування ОСОБА_1 13 лютого 2017 року була відсутня на службі без поважних причин.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 та відзив на неї Головного управління Національної поліції у м. Києві не містять клопотань про розгляд справи за їхньої участі, у зв`язку з чим справа, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2018 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами даної справи не заперечується, що ОСОБА_1 працювала в Головному управлінні Національної поліції у м. Києві на посаді головного спеціаліста відділу організації оплати праці управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Прокуратурою м. Києва 18 листопада 2016 року було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 001135, за фактом вчинення окремими працівниками Головного управління Національної поліції у м. Києві кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України.

Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 11 лютого 2017 року № 149 «Про призначення та проведення службового розслідування» за вказаним фактом призначено проведення службового розслідування. Зазначеним наказом позивача також було відсторонено від виконання службових обов`язків за займаною посадою на час проведення службового розслідування.

За результатами службового розслідування 14 березня 2017 року заступник Голови - начальник Головного управління Національної поліції у м. Києві полковник поліції Крищенко А . Є. затвердив висновок службового розслідування за фактом реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України окремими працівниками управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку та ППОП № 2 Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2017 року у справі № 755/2511/17 стосовно ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час строком на 60 діб, а саме - 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. Одночасно позивача було звільнено з-під варти у залі суду.

Крім того, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року у справі № 755/18487/16-к ОСОБА_1 відсторонено від посади головного спеціаліста відділу організації оплати праці управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції у м. Києві строком на 2 місяці, тобто до 11 квітня 2017 року.

Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 04 квітня 2017 року № 454 «Про призначення та проведення службового розслідування» призначено службове розслідування за фактом невиходу на службу головного спеціаліста відділу організації оплати праці управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку державного службовця 9-го рангу ОСОБА_1 та начальника цього ж управління державного службовця 5-го рангу ОСОБА_4 .

За результатами проведення службового розслідування було складено акт від 07 квітня 2017 року, згідно з яким ОСОБА_1 починаючи з 13 лютого 2017 року відсутня на робочому місці без поважних причин.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві від 14 квітня 2017 року № 303 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників УФЗБО ГУНП у м. Києві» за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у невиході на роботу з 13 лютого 2017 року без поважних причин, що призвело до порушення вимог ст.ст. 8, 62 та відповідно до пп.пп. 6, 12 п. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» головного спеціаліста відділу організації оплати праці управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного спеціаліста відділу організації оплати праці управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_1 звільнено з посади.

Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 28 квітня 2017 року № 389 о/с «Щодо особового складу» позивача звільнено з роботи згідно з п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України та п. 4 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».

Не погоджуючись із законністю звільнення з роботи, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення нею прогулу підтверджується матеріалами службового розслідування.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

ОСОБА_1 під час роботи у Головному управлінні Національної поліції у м. Києві займала посаду державного службовця, у зв`язку з чим на неї поширюється дія Закону України «Про державну службу».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 61 вказаного Закону службова дисципліна забезпечується шляхом дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку.

За невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець, згідно з ч. 1 ст. 65 Закону України «Про державну службу», притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Одним із видів дисциплінарного проступку, відповідно до п. 12 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» є прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Актом службового розслідування від 07 квітня 2017 року встановлено та ОСОБА_1 не заперечується, що починаючи з 13 лютого 2017 року вона не виходить на роботу.

Станом на 13 лютого 2017 року позивач була відсторонена від виконання обов`язків за посадою.

Суд першої інстанції, як на норму права, яка зобов`язувала ОСОБА_1 перебувати на робочому місці, посилався на ч. 5 ст. 72 Закону України «Про державну службу».

Вказана норма права передбачає, що під час відсторонення від виконання посадових обов`язків державний службовець зобов`язаний перебувати на робочому місці відповідно до правил внутрішнього службового розпорядку та сприяти здійсненню дисциплінарного провадження.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що посилання суду першої інстанції на ч. 5 ст. 72 Закону України «Про державну службу» є необґрунтованими, адже вона була відсторонена від посади у зв`язку з кримінальним, а не дисциплінарним провадженням.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 Закону України «Про державну службу» на час здійснення дисциплінарного провадження державний службовець може бути відсторонений від виконання посадових обов`язків.

Отже, положення ст. 72 Закону України «Про державну службу» дійсно регулюють правовідносини щодо відсторонення від виконання посадових обов`язків у зв`язку зі здійсненням саме дисциплінарного провадження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що станом на 13 лютого 2017 року ОСОБА_1 була відсторонена від посади відповідно до п. 3 наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві від 11 лютого 2017 року № 149 «Про призначення та проведення службового розслідування», тобто у зв`язку з дисциплінарним провадженням.

У зв`язку зі здійсненням кримінального провадження позивач була відсторонена від посади ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року у справі № 755/18487/16-к.

Таким чином, станом на 13 лютого 2017 року ОСОБА_1 , незважаючи на відсторонення від посади у зв`язку із дисциплінарним провадженням, зобов`язана була перебувати на роботі відповідно до ст. 72 Закону України «Про державну службу».

В апеляційній скарзі позивач також зазначає, що була відсутня на роботі з поважної причини. Свої доводи ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2017 року у справі № 755/2511/17 стосовно неї обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час строком на 60 діб, а саме - 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. Також вказаною ухвалою на позивача було покладено обов`язок утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що застосований до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покладений на неї ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2017 року у справі № 755/2511/17 обов`язок утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні звільняв її від обов`язку перебувати на робочому місці відповідно до правил внутрішнього службового розпорядку чи створював непереборні перешкоди для виконання такого обов`язку.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Національної поліції у м. Києві зазначає, що позивач не була позбавлена можливості звернутися із проханням щодо вжиття заходів для забезпечення умов праці, які б дозволили їй утриматися від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні, в якому вона має статус підозрюваного.

Разом з тим, з доводів ОСОБА_1 , викладених у адміністративному позові та апеляційній скарзі, а також із акту службового розслідування від 07 квітня 2017 року вбачається, що будучи звільненою з-під варти у залі суду відповідно до ухвали суду слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2017 року у справі № 755/2511/17, позивач 13 лютого 2017 року та у подальшому на робочому місці не перебувала, про причини невиходу на службу не повідомляла та із заявою щодо забезпечення умов праці, які б не суперечили покладеному на неї обов`язку уникати спілкування зі свідками у кримінальному провадженні не зверталася.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці 13 лютого 2017 року без поважних причин.

Інших доводів на обґрунтування вимог про скасування рішення суду від 13 листопада 2018 року апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 13 листопада 2018 року та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2018 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без залишення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді А.Ю. Коротких

В.В. Файдюк