Справа № 181/643/19
Суддя: Юр'єв О. Ю.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 181/643/19
Провадження № 2-а/181/9/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2019 р. смт. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Юр`єва О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Запорожченко Л.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Межова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Мирноградського ВП ГУНП в Донецькій області сержанта поліції Новікова Олега Миколайовича про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення незаконною та її скасування,

В С Т А Н О В И В:

28 травня 2019 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Мирноградського ВП ГУНП в Донецькій області сержанта поліції Новікова Олега Миколайовича про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення незаконною та її скасування.

Обгрунтовуючи адміністративний позов ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень за порушення ч.1 ст.126 КУпАП. У постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено, що 22 травня 2019 року о 06 годині 35 хвилин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Фолькцваген Гольф», номерний знак НОМЕР_1 , на вул.Центральній, м.Мироноград Донецької області не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п.2.4 Правила дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Проте на вимоги позивача надати якісь підтвердження нібито його порушення відповідач не надав доказів, свідчення очевидців чи свідків, або інше документальне підтвердження того, що ОСОБА_1 порушив правила також не надано. Також відповідач підтверджуючих доказів щодо правомірності складання та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення та притягнення позивача до адміністративної відповідальності не надано. Аргументи щодо правомірності поведінки до уваги відповідачем не сприймались. Позивач вважає зазначену вище постанову незаконною, а дії відповідача протиправними. З огляду на наявність безліч процесуальних порушень з боку відповідача, не дотриманням останнім ряду вимог, передбачених положеннями КУпАП, а також відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення останній вважає, що постанову по справі про адміністративне правопорушення слід скасувати, а провадження у справі закрити.

В судове засідання позивач не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. На задоволенні заявлений вимог наполягає.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду рапорт про неможливість з`явлення на судове засідання в зв`язку з виконанням службових завдань.

Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Згідно постанови серії ДПО18 №0294157 від 22 травня 2019 року, винесеної поліцейським СРПП Мирноградського ВП ГУНП в Донецькій області Новіковим О.М., на ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 425 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, за те, що 22 травня 2019 року о 06 годині 35 хвилин він керуючи транспортним засобом марки «Фолькцваген Гольф», номерний знак НОМЕР_1 , на вул.Центральній, м.Мироноград Донецької області не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п.2.4 Правила дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст.32 вказаного Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Частиною 1 статті 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Відповідно до п.п.а) п.2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1.

Пунктом 2.1 ПДР встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, окрім іншого, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, з наведеного вбачається, що відповідач, як уповноважена особа підрозділу Національної поліції на яку покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, мав право вимагати у ОСОБА_1 пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів лише у встановлених законом випадках.

Питання обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» п.21.2 ст.21 якого, і передбачені випадки, при яких інспектор поліції має право вимагати, а водій зобов`язаний надати страховий поліс.

Так, п.21.2 ст.21 вищезазначеного Закону встановлено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Таким чином законодавством встановлено вичерпні випадки, коли інспектор поліції має право вимагати у водія пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, серед яких складення протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Непред`явлення при перевірці полісу автоцивілки не є підставою для складання протоколу за ч.1 ст.126 КпАП.

Така правова позиція підтримана в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27.04.2017 і знайшла своє відображення у подальших судових рішеннях (наприклад, рішення по справах 760/15484/16-А, 196/1332/18).

При винесенні відповідачем постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не складався протокол про адміністративне правопорушення та не оформлювались матеріали дорожньо-транспортної пригоди.

Отже вимога відповідача пред`явити поліс обов`язкового страхування

цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була незаконною, а тому відмова позивача виконати дану вимогу поліцейського була обґрунтованою, і не може ставитись у вину вчинення адміністративного правопорушення, виходячи з положень ст. 9 КУпАП, якою передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

В силу положень ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Така позиція суду узгоджується з приписами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст.6 передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку; кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Конвенція широко трактує поняття кримінального правопорушення, та до таких щодо України відносить також справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

На підставі ст.94 КАС України, у зв`язку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи Постанову ВСУ №298/1232/15-а від 21 січня 2017 року щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку, що судові витрати по справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 247, 251, 268 КУпАП, ст.ст.19, 62, 68 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись ст.ст.71, 77, 94, 159-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Мирноградського ВП ГУНП в Донецькій області сержанта поліції Новікова Олега Миколайовича про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення незаконною та її скасування задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО18 №029415 від 22 травня 2019 року, складену інспектором СРПП Мирноградського ВП Донецької області сержантом поліції Новіковим Олегом Миколайовичем відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП про накладення штрафу в сумі 425 гривень.

Провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до ч.1 п.15 розділу VІІ Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до третього апеляційного адміністративного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя : О. Ю. Юр`єв