Справа № 200/13326/18-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 липня 2019 року справа №200/13326/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Суддя-доповідач Першого апеляційного адміністративного суду Компанієць І.Д., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі № 200/13326/18-а (головуючий І інстанції Голуб В.А.) за позовом ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області , Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Першого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі № 200/13326/18-а.

Ознайомившись з даною апеляційною скаргою, суд вважає, що вона не відповідає вимогам ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 5 ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 6 ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до п.п. 5 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду розмір ставки судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 цієї статті Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік для працездатних осіб у 2019 році встановлено прожитковий мінімум у розмірі 1921 грн.

Таким чином, апелянту необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду в розмірі 1921 грн.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів Краматор.УК/м Краматорськ/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37944338; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банка отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача 1008; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу Судовий збір, за апеляційною скаргою (ПІБ чи назва установи, організації, позивача), Перший апеляційний адміністративний суд.

Судовий збір сплачується через банківські установи, чи поштові відділення зв`язку за рахунок платника. У призначенні платежу платник судового збору повинен вказати слова "судовий збір", код ЄДРПОУ суду, до якого він звертається, пункт з таблиці ставок судового збору, за яким визначено розмір судового збору.

Разом з апеляційною скаргою апелянт заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому зазначив, що звільнений від сплати судового збору на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки має статус учасника бойових дій.

Разом з тим, на підтвердження вказаних обставин до апеляційної скарги апелянтом не надано будь-яких належних доказів (копія посвідчення учасника бойових дій тощо).

В матеріалах справи, копія вказаного посвідчення також відсутня.

Також, апелянт зазначив, що є пенсіонером, має статус внутрішньо переміщеної особи, не працює.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження обставин, вказаних апелянтом в клопотанні про звільнення від сплати судового збору (копія пенсійного посвідчення, довідка ВПО тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Тобто, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати і єдиною визначальною підставою для правильного вирішення цього питання є врахування майнового стану сторони.

При цьому слід враховувати, що важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, доказами.

Таким чином, доводи апелянта щодо необхідності звільнити його від сплати судового збору та неспроможності сплатити судовий збір не підтверджуються жодними належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, доказами, а отже, не є достатньою і необхідною правовою підставою для звільнення його від сплати судового збору, у відповідності до ч. 1 ст. 133 КАС України, тому заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

Крім того, разом з апеляційною скаргою апелянт заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання зазначив, що про існування ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 23.03.2019 року дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень. Копія оскаржуваного рішення не отримував.

З приводу вказаного клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 298 КАС України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За приписами ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Матеріали справи свідчать, що судом першої інстанції, за вказаною позивачем в позовній заяві адресою, неодноразова надсилалася поштова кореспонденція, однак була повернута на адресу суду з відміткою «за закінченням вставленого строку зберігання».

Копію оскаржуваної ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 26.03.2019 року також було надіслано позивачу 04.04.2019 року, однак 16.04.2019 року конверт із вказаною ухвалою був повернутий на адресу суду першої інстанції.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі №922/1714/18, свідоме неотримання судової кореспонденції може свідчити про зловживання процесуальними правами учасника справи, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи.

Відповідно до матеріалів справи, з апеляційною скаргою позивач звернувся 20.06.2019 року.

В якості поважної підстави пропуску строку, позивач вказує, що дізнався про існування оскаржуваної ухвали з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Разом з тим, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала Донецького окружного адміністративного суду від 26.03.2019 року у справі №200/13326/18-а була оприлюднена 27.03.2019 року.

Тобто, починаючи з 27.03.2019 року апелянт мав можливість ознайомитися з повним текстом ухвали та звернутися з апеляційною скаргою.

Суд зазначає, що пасивна поведінка апелянта не може вважатися поважними обставинами пропуску строку.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява № 23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Отже, зазначені позивачем обставини, не можуть вважатись поважними підставами пропуску строку.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з наданням апелянту строку для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Керуючись ст.ст. 133, 169, 296, 298, ч. 2 ст. 321, ч. 2 ст. 325, ст.ст. 328-331 КАС України, суддя-доповідач,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі № 200/13326/18-а залишити без руху.

Встановити апелянту десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги з моменту отримання копії вказаної ухвали.

Апелянту в десятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали надати до суду:

- оригінал документу про сплату судового збору у розмірі 1921 грн, або докази на підтвердження наявності пільг зі сплати судового збору відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (копія посвідчення учасника бойових дій тощо).

- клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав пропуску строку, якщо такі є.

Після усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Роз`яснити, що в разі невиконанні вимог даної ухвали стосовно надання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження, що позбавляє апелянта права повторного звернення до апеляційного суду з цього питання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.Д. Компанієць