Справа № 709/698/19
Суддя: Чубай В. В.
Дата ухвалення: 2019-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 709/698/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2019 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Дем`яненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа - Управління патрульної поліції в Черкаській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до ДПП (далі - відповідач), третя особа - УПП в Черкаській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначалося, що стосовно позивача 10 квітня 2019 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Так, на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі

425,00 гривень за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за невиконання вимог п. 2.1 (б) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України).

Позивач вважав оскаржувану постанову протиправною, винесеною з грубим порушенням вимог чинного законодавства. Вказував, що у працівника поліції були відсутні підстави згідно з

ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", за наявності яких він міг зупиняти транспортний засіб. Стверджував, що працівник поліції на місці зупинки транспортного засобу не дав йому можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі, проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП, що унеможливило виконання вимог

ст. 245 КУпАП, не вручив оскаржувану постанову йому під підпис, грубо порушив вимоги

ст.ст. 278-279 КУпАП, зокрема, не оголосив посадової особи, яка розглядає справу, особи яка притягається до адміністративної відповідальності, не розглянув клопотань, не дослідив докази, не заслухав осіб, які беруть участь у справі. Крім того, не врахувано його пояснень, що при в`їзді в населений пункт с. Благодатне Золотоніського району Черкаської області він здійснював об`їзд великогабаритного транспортного засобу (фури), яка при в`їзді в населений пункт почала зменшувати швидкість та займати праву сторону дороги, тому він, упевнившись в безпеці свого маневру, почав здійснювати його випередження з лівого боку, проте при безпосередньому здійсненні такого маневру вантажний автомобіль почав повертати до центру дороги без

будь-якого попередження, а тому з метою запобігання ДТП був вимушений пришвидшити рух свого автомобіля для того, щоб закінчити розпочатий маневр та уникнути зіткнення з фурою. Враховуючи вказане, на думку позивача, у працівника поліції не було підстав стверджувати, що ним порушено вимоги п. 2.1 (б) ПДР України, а отже щодо вчинення ним зазначеного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення. У зв`язку з викладеним позивач просив суд скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

У судове засідання 5 липня 2019 року позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки до суду позивач не повідомив.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки до суду відповідач не повідомив, відзив на позов, заяв чи клопотань не надіслав.

Третя особа про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки до суду третя особа не повідомила. Водночас представник УПП в Черкаській області Котух М.В. (далі - представник третьої особи) надіслав до суду відзив, у якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову з огляду на те, що інспектор поліції Сухоцьким Р.О. за допомогою лазерного вимірювача швидкості "TruCam" LTI 20/20 (серійний номер ТС000570), було зафіксовано те, що водій транспортного засобу "Jeep Grand Cherokee" (д.н.з. НОМЕР_1 ) в межах населеного пункту рухався зі швидкістю 75 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 25 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України та був зупинений на підставі ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію". Після чого інспектор поліції на виконання вимог ч. 3 ст. 18, ч. 2 ст. 35, п. 2 ч. 1 ст. 32 вказаного Закону та п. 2.4 ПДР України представився, проінформував про порушення ПДР України, за ч. 1 ст. 122 КУпАП та оголосив законні вимоги щодо пред`явлення посвідчення водія. Під час перевірки документів позивач повідомив, що у нього немає при собі реєстраційного документу на транспортний засіб. Інспектор поліції пояснив, що це також є порушенням п. 2.1 (б) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому розгляд справи про адміністративне правопорушення буде проходити з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП. Після перевірки документів інспектор поліції згідно з вимогами ч. 2 ст. 36, ст. 279 КУпАП та з врахуванням ст. 280 КУпАП здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, роз`яснивши позивачу права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені

ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що підтверджується відеозаписом зі службового відеореєстратора. Надалі працівник поліції згідно зі ст. 285 КУпАП ознайомив позивача із змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення та вручив її копію, роз`яснивши зміст ст.ст. 307, 308 КУпАП, щодо порядку виконання постанови про накладення штрафу, та

ст. 289 КУпАП, щодо порядку оскарження постанови. При цьому жодних клопотань під час розгляду справи не надходило. Водночас на копії оскаржуваної постанови чітко видно підпис позивача і його запис про незгоду з постановою. Крім того, позивачу надано доказ у вигляді фото- та відеозапису для ознайомлення. Разом з тим у позовній заяві позивач зазначає, що відповідач не врахував його пояснення, що він почав здійснювати випередження вантажного автомобіля, а коли останній без попередження розпочав повертати в бік автомобіля позивача, то позивач з метою уникнення ДТП вимушено пришвидшив рух, щоб закінчити розпочатий маневр, однак викладені позивачем доводи не є належним обґрунтуванням адміністративного позову щодо порушення відповідачем норм матеріального чи процесуального права та не спростовують наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП. До того ж, працівником поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення були враховані пояснення позивача, проте відсутність реєстраційного документа на транспортний засіб не має ніякого відношення до пояснень позивача стосовно випередження ним вантажного транспортного засобу. При цьому на місці вчинення правопорушення розгляд справи було здійснено згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП яка визначає, що у випадках, передбачених ч. 1 та ч. 2 цієї статті Кодексу протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу. Вказане знаходить своє відображення в судовій практиці, а саме в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від

29 листопада 2016 року у справі № 750/8192/16-а та в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 28 грудня 2016 року у справі № К/800/36352/16.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності сторін та встановив наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 10 квітня 2019 року серії ЕАВ № 1057019, позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 425,00 гривень (а.с. 6). Відповідно до змісту оскаржуваної постанови позивач 10 квітня 2019 року о 08:41 в с. Благодатне Золотоніського району Черкаської області на автошляху Н-16 12 км, керуючи автомобілем "Jeep Grand Cherokee" (д.н.з. НОМЕР_1 ) в межах дії дорожніх знаків 5.45 (Початок населеного пункту) -

5.46 (Кінець населеного пункту)рухався зі швидкістю 75 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 25 км/год. Показники швидкості вимірювалися за допомогою приладу "TruCam" № 000570. При перевірці документів не мав при собі реєстраційного документу на транспортний засіб, яким він керував, чим порушив вимоги п. 2.1 (б) ПДР України.

За змістом ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 2.1 (б) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Зі змісту позову вбачається, що позивач не погоджується з прийнятою постановою, оскільки під час її винесення порушено ряд вимог КУпАП та Закону України "Про Національну поліцію", в тому числі не враховано його пояснення щодо причин перевищення швидкості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення, зокрема є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

За змістом ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Поліцейський у своїй діяльності зобов`язаний керуватися Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року за № 1395 (надалі - Інструкція).

Відповідно до п. 9 розділу ІІІ зазначеної Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Таким чином, оцінивши два відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції, один запис з лазерного вимірювача швидкості "TruCam" LTI 20/20 (серійний номер ТС000570), суд дійшов висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення складена правильно, з дотримання вимог норм вказаних вище нормативно-правових актів, без порушення процедури оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення та розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП встановлено, що у випадках, передбачених ч.ч. 1 та 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Посилання ж позивача на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 5-рп/2015 є помилковим, оскільки у вказаному рішенні тлумачення надавалося у застарілій редакції ст. 258 КУпАП, тобто до внесення до неї змін Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", відповідно до змісту яких на справи, що віднесено до компетенції Національної поліції, розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 КУпАП щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

Отже, оскільки позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене

ч. 1 ст. 126 КУпАП, розгляд справи про яке віднесено до компетенції органів Національної поліції, то праціником поліції правомірно на місці вчинення правопорушення винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Наведені норми КУпАП узгоджують з Інструкцією, згідно з п. 1 розділу ІІІ якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Пунктом 2 розділу ІІІ вказаної Інструкції встановлено, що постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ч. 1 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі повинна містити вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

Так, твердження позивача щодо неоголошення посадової особи, яка розглядає справу, не заслухання осіб, які беруть участь у справі, неврахування його пояснень,невручення йому оскаржуваної постанови під підпис, не знаходять свого підтвердження, а тому суд оцінює їх критично.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже судом не встановлено порушень положень КУпАП та вимог Інструкції в діях відповідача під час винесення оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що постанову у справі про адміністративне правопорушення, винесену органами Національної поліції, може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 205, 242-246, 286 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа - Управління патрульної поліції в Черкаській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.В. Чубай