Справа № 240/1302/19
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/1302/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Попова О.Г.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

02 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, третя особа: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, третя особа: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови.

Відповідно до змісту позовної заяви, заявлені вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана постанова позивачу не направлялась у встановленому законом порядку та внаслідок не направлення спірної постанови позивач не був ознайомлений із правовими наслідками відсутності добровільного виконання судового рішення у встановлений державним виконавцем строк, а також фактично був позбавлений можливості надати докази добровільного виконання судового рішення.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.03.2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушенням судом першої інстанції норм матеріального права, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Разом з тим, сторонами подано до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07.05.2015 року стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного комерційного товариства "УкрСиббанк" заборгованість по кредитному договору №00 від 29.03.2007 року, забезпеченому договором поруки №0/п від 29.03.2007 року в розмірі станом на 13.05.2014 року 947 421,85 грн та по 1 827 грн понесених судових витрат з кожного.

На виконання вказаного судового рішення Коростенським міськрайонним судом Житомирської області було видано виконавчий лист від 10.09.2015 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного комерційного товариства "УкрСиббанк" заборгованість по кредитному договору №00 від 29.03.2007 року, забезпеченому договором поруки №0/п від 29.03.2007 року в розмірі станом на 13.05.2014 року 947 421,85 грн.

ПАТ "УкрСиббанк" зверталось до начальника відділу Державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції із заявою вих. №2709/15 від 22.10.2015 року щодо пред`явлення виконавчого листа №279/7209/14-ц від 10.09.2015 року до примусового виконання.

Державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції Білошицьким С.М. винесено постанову "Про відкриття виконавчого провадження" від 11.11.2015 року ВП №49311537 щодо примусового виконання виконавчого листа №279/7209/14-ц, виданого Коростенським міськрайонним судом Житомирської області 10.09.2015 року.

Пунктом 2 резолютивної частини вказаної постанови боржника самостійно сплатити борг та пред`явити до відділу ДВС платіжні документи до 18.11.2015 року.

Крім того, згідно з пунктом 3 резолютивної частини постанови від 11.11.2015 року ВП №49311537 боржнику повідомлено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк, боржника зобов`язано виконати рішення у примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов`язаних із провадженням виконавчих дій.

У відповідності до пункту 5 резолютивної частини даної постанови боржнику роз`яснено, що сторони виконавчого провадження мають право знайомитися із матеріалами виконавчого провадження, унесеними до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Вказана постанова була направлена позивачу супровідним листом від 11.11.2015 року.

У зв`язку із відсутністю відомостей про добровільне виконання рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07.05.2015 року, старшим державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції Білошицьким С.М. винесено постанову "Про стягнення з боржника виконавчого збору" від 19.11.2015 року ВП №49311537 щодо стягнення із позивача виконавчого збору у розмірі 94 742,19 грн.

Вказана постанова також була направлена позивачу, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією супровідного листа.

Відповідно до листа-повідомлення Коростенського відділення №67 Житомирського Регіонального Управління Київського департаменту АТ "УкрСиббанк" вих. №31 від 14.07.2017 року, ОСОБА_3 виконав усі зобов`язання згідно з договором про надання споживчого кредиту №00 від 29.03.2007 року. Зобов`язання, які забезпечені договором іпотеки №2850 від 29.03.2007 року виконав у повному обсязі.

Вказаний лист було подано до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області разом із заявою від 23.08.2017 року.

Не погоджуючись із винесенням спірної постанови та вважаючи її протиправною, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова державного виконавця відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції "Про стягнення з боржника виконавчого збору" від 19.11.2015 року ВП№49311537 прийнята з дотриманням частини другої статті 19 Конституції України та відповідає вимогам частини другої статті 2 КАС України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, враховує наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №606-XIV у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами. Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону №606-XIV державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як передбачено частиною 2 статті 11 Закону № 606-XIV, державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснює сторонам їхні права і обов`язки.

За правилами ст.25 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Статтями 27-28 Закону № 606-XIV передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Колегія суддів критично оцінює доводи позивача, щодо не направлення постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції "Про стягнення з боржника виконавчого збору" від 19.11.2015 року ВП №49311537 та зазначає, що спірну постанову відповідачем було направлено на адресу позивача у встановленому законом порядку, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією супровідного листа.

Водночас, відповідачем на виконання положень частини другої статті 25 Закону №606-XIV у постанові "Про відкриття виконавчого провадження" від 11.11.2015 року ВП№49311537 було зазначено обов`язок боржника самостійно сплатити борг та пред`явити до відділу ДВС платіжні документи до 18.11.2015 року.

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини постанови від 11.11.2015 року ВП№49311537 боржнику було повідомлено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк, боржника зобов`язано виконати рішення у примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов`язаних із провадженням виконавчих дій.

Згідно пункту 5 резолютивної частини даної постанови боржнику також було роз`яснено, що сторони виконавчого провадження мають право знайомитися із матеріалами виконавчого провадження, унесеними до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Вказана постанова була направлена позивачу супровідним листом від 11.11.2015 року.

Таким чином, доводи позивача в частині щодо не повідомлення відповідачем про наслідки відсутності добровільного виконання судового рішення у встановлений державним виконавцем строк не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова державного виконавця відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції "Про стягнення з боржника виконавчого збору" від 19.11.2015 року ВП№49311537 прийнята з дотриманням частини другої статті 19 Конституції України та відповідає вимогам частини другої статті 2 КАС України.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.