Справа № 260/1186/18
Суддя: Калинич Я. М.
Дата ухвалення: 2019-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2019 року м. Ужгород№ 260/1186/18
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Калинич Я.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ужгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі Ужгородська ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Ужгородської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області від 29.06.2016 року за №22040-13 про призначення ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання зі сплати до державного (місцевого) бюджету транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік у розмірі 25000,00 грн.;

- звільнити належне їй майно з податкової застави.

18 лютого 2019 року представник позивача подала заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить:

- Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області від 29.06.2016 року за №22040-13.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки, оскільки виходячи із розрахунку визначення об`єкту оподаткування транспортним податком вартість автомобіля Nissan Murano 2012 року випуску менша 750 розмірам мінімальної заробітної плати.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач є власником транспортного засобу, що відповідно до положень Податкового кодексу України є об`єктом оподаткуванння транспортним податком, а тому податкове повідомлення-рішення прийнято у відповідності до норм чинного законодавства.

Ухвалою суду від 22 березня 2019 року було залучено до участі у справу третю особу, яка не заявляє окремих вимог на предмет спору на боці відповідача Міністерство економічного розвитку і торгівлі України.

19.04.2019 року суд постановив ухвалу про витребування доказів, згідно якої витребував від Міністерства економічного розвитку та торгівлі України інформацію щодо середньоринкової вартості транспортного засобу марки NISAN MURANO, з об`ємом двигуна 3,5, легковий універсал В, внутрішнього згорання, бензин, АТ, 2012 року випуску, станом на 01 січня 2016 рік.

15 травня 2019 року судом було замінено неналежного відповідача Ужгородську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Закарпатській області на належного відповідача Головне управління ДФС у Закарпатській області (далі відповідач, ГУ ДФС у Закарпатській області).

Сторони в судове засідання не з`явились.

В матеріалах справи міститься заява від представника позивача про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити.

Представником відповідача було подано клопотання про розгляд справи без його участі. Вважає, що позовна заява не підлягає до задоволення із підстав визначених у відзиві.

Третя особа подала письмові пояснення в прохальній частині яких просить розгляд справи провести без участі представника Мінекономрозвитку.

На виконання вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 1 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У власності ОСОБА_1 перебуває легковий автомобіль марки Nissan, модель Murano, об`єм двигуна 3498 куб. см., 2012 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 (а.с.81).

Ужгородською ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області 29.06.2016 року на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст. 54 та пп.267.6.2 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) прийнято податкове повідомлення-рішення №22040-13, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок фізичних осіб в розмірі 25 000,00 грн.

Зі змісту даного повідомлення-рішення випливає, що згідно підпункту 54.3.3 пункту 54.4 статті 54 Податкового Кодексу України та підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України позивачу визначено суму податкового зобов`язання 25000 грн. за платежем: Транспортний податок з фізичних осіб та зобов`язано на протязі 60 днів з моменту отримання цього повідомлення сплатити транспортний податок згідно статті 267 Податкового Кодексу України.

Позивач не погодившись з вказаним рішенням та висновками податкового органу щодо необхідності сплати ним транспортного податку, звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Законом України №71-VІІІ від 28.12.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності 01.01.2015, статтю 267 ПК України викладено у новій редакції, якою запроваджено транспортний податок.

Відповідно положень норм названої статті платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування (підпункт 267.1.1).

Відповідно до підпункту 267.2.1. пункту 267.2 статті 267 ПК України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом №909-VIII), стали легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Базою оподаткування відповідно до підпункту 267.3.1 є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до п.п. 267.2.1п. 267.2 ст. 267 ПК України.

Пунктом 267.4 статті 267 ПК України встановлено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 267.5.1).

Згідно п. 267.6 статті 267 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Транспортний податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (абзаца) підпункту 267.8.1.).

Транспортний податок, відповідно до підп. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 та підп. 265.1.2 п. 265.1 ст. 265 ПК України, відноситься до місцевих податків.

Підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України визначено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» № 909 від 24.12.2015 року встановлено, що в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені п.п. 12.3.4 п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Пунктом 7 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону № 909-VІІІ рекомендовано органам місцевого самоврядування у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом переглянути прийняті на 2016 рік рішення щодо встановлення місцевих податків і зборів, визначених статтею 10 Податкового кодексу України.

На виконання вимог Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016», Ужгородська міська рада 16.01.2015 року винесла Рішення ХХVII сесії VI скликання за №1618 «Про місцеві податки та збори».

Законом України від 24.12.2015 № 909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» (далі - Закон №909) внесені зміни до ПК України, зокрема, у частині справляння транспортного податку, які набрали чинності з 01.01.2016.

Об`єктом оподаткування відповідно до ПК України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом №909-VIII), стали легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (підпункт 267.2.1 п. 267.2 статті 267 Кодексу).

Суд зазначає, що з 19.02.2016 року набрала чинності Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року № 66, яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей їх віднесення до об`єктів оподаткування транспортним податком, та зазначено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Отже, об`єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).

В матеріалах справи (а.с.114) міститься лист Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, згідно якого, середньоринкова вартість належного позивачу автомобіля Nissan Murano 2012 року випуску, з об`ємом двигуна 3500 см3, бензин, з пробігом 67407 км, становить 667613,02 грн.

Жодних доказів того, що належний позивачу автомобіль, станом на 01.01.2016 року мав вартість більшу ніж та, що розрахована згідно методики затвердженої Кабінетом Міністрів України в матеріалах справи немає.

Крім того, як уже зазначалося, об`єктом оподаткування відповідно до ПК України є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).

Суд звертає увагу, що автомобіль позивача 2012 року випуску, зареєстровано на ім`я позивача 24.11.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Таким чином, станом на дату винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення строк експлуатації автомобіля позивача перевищував 1 рік, а саме становив 3 роки.

За таких підстав, враховуючи середньоринкову вартість транспортного засобу позивача та строк його експлуатації станом на дату винесення оскаржуваного рішення, належний позивачу легковий автомобіль Nissan Murano 2012 року випуску, з об`ємом двигуна 3500 см3, пальне - бензин, з пробігом 67407 км не належить до об`єктів оподаткування транспортним податком з фізичних осіб у 2016 році.

Враховуючи наведене, жодних підстав для винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення від 29.06.2016 року № 22040-13, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб у відповідача не було.

Крім того, відповідно до частин 1 та 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, суд при розгляді цієї справи застосовує рішення Європейського суду з прав людини у справах «Серков проти України» (заява №39766/05), «Щокін проти України» (заяви № 23759/03 та № 37943/06). Вказаними рішеннями встановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки органи держаної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов`язань зі сплати податку.

Таким чином, з урахуванням наявних у справі доказів, практики Європейського Суду з прав людини, яка сформувалась з питань імперативності правила про прийняття рішення на користь платників податків при існуванні неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків такого платника, а також ролі рішень Європейського Суду з прав людини як джерела права в Україні, суд дійшов висновку про протиправність визначення позивачу податкового зобов`язання з транспортного податку на 2016 рік.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За результатами розгляду справи, суд дійшов висновку, що контролюючий орган не довів обґрунтованості свого висновку про наявність підстав для визначення позивачу податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за податковий період 2016 року.

З огляду на це, суд зазначає про відсутність у відповідача підстав для винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення - рішення Ужгородської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області від 29.06.2016 року № 22040-13 не відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, оскільки таке прийняте необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та непропорційно.

Таким чином, винесене відповідачем податкове повідомлення - рішення від 29.06.2016 року № 22040-13 є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-78, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області від 29.06.2016 року за №22040-13.

3. Стягнути з Головного управління ДФС у Закарпатській області (вул. Волошина, буд.52, м. Ужгород, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати по справі у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 08 липня 2019 року.

СуддяЯ.М. Калинич