Справа № 420/2183/19
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2183/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Марина П.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішень про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, в якій позивач просить визнати протиправними і скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу №№ 80, 81, 82, 83 від 01.04.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вказані рішення винесені з порушенням прав та законних інтересів позивача та підлягають скасуванню. Позивач переконана, що нею взагалі не порушено ч.5 ст.8 Закону України «Про рекламу». Зовнішня реклама, що була розміщена фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , відповідає вимогам ст.8 ч.5 Закону України «Про рекламу». З урахуванням вищевикладеного, відповідач безпідставно наклав на позивача штраф за порушення законодавства про рекламу, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Представником відповідача, 10.06.2019 року надано до суду відзив на адміністративний позов (а.с.116-120), згідно з яким останній зазначив, що не погоджується з вказаними вимогами позивача та вважає їх необґрунтованими. Відповідач стверджує, що позивачем розміщено зовнішню рекламу з порушенням вимог ч.5 ст.8 Закону України «Про рекламу». В рекламі повинна зазначатися також інформація про певну продукцію, на яку розповсюджується знижка (розпродаж) та ціна до проведення знижки (розпродажу) і ціна з урахуванням знижки. В рішеннях про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу зазначалось, що позивачем розміщувалась зовнішня реклама без зазначення відомостей про місце знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару. Крім того, відповідач зазначає, що позивачем не були надані усі необхідні документи, які вимагалися відповідачем. Представник відповідача вважає, що Головним управлінням прийняті законні, обґрунтовані Рішення та застосовано штрафи в межах санкції відповідної статті.

Ухвалою суд від 29.03.2019 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивачем, 05.06.2019 року надано до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представники сторін в судове засідання 25.06.2019 року не з`явились, про дату, час та місце проведення якого повідомлені належним чином та своєчасно.

У зв`язку з відсутністю потреби заслухання свідка чи експерта, судом, керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Позивач - ФОП ОСОБА_1 зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 19.07.2016 року за №0123667 та основним видом економічної діяльності позивача є роздрібна торгівля взуттям та шкіряними виробами в спеціалізованих магазинах (код КВЕД 47.72) (а.с.61-62).

Як встановлено судом, позивач здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання Плану моніторингових досліджень Управління захисту прав споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на 2018 рік в частині здійснення моніторингу щодо підвищення контролю за дотриманням вимог ст.8 Закону України «Про рекламу» стосовно розміщення реклами про знижку цін на продукцію, про розпродаж Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області виявлено розміщення реклами з інформаційним полем: «UP ТО -50% OFF…» «SALE UP ТО -50% OFF…» та «UP ТО -70% OFF…» «SALE UP ТО -70% OFF…» за адресою: АДРЕСА_1.

Спеціалістами ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області встановлено порушення ч.5. ст.8 Закону України «Про рекламу», а саме: реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.

Відповідно до фотокопій наявних в матеріалах справи, на вітрині магазину містяться плакати із наступними написами:

«-50% ». Суд зазначає, що дана копіє є дуже поганої якості (а.с.94);

«UP ТО -50% OFF. 01.12-31.01.2019» (а.с.93);

«SALE UP ТО -70% OFF.15.01-01.03.2019» (а.с.97);

«SALE -70%» Суд зазначає, що дана копіє є дуже поганої якості (а.с.98).

Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області для всебічного та ретельного розгляду справи стосовно порушення Закону України «Про рекламу» вимогою від 05.02.2019 року №5.2/1413 та вимогою від 06.02.2019 №5.2/1637 витребувано належним чином засвідчені копії: свідоцтва про державну реєстрацію, довідки про включення до ЄДРПОУ; договору з розміщувачем (рекламодавцем) реклами, актів виконаних робіт до нього; документів щодо вартості розповсюдженої реклами, та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами; документів, що підтверджують факт оплати за виготовлену рекламу (макетів реклами, тощо), акти виконаних робіт; інші документи, що мають відношення до справи та пояснення (а.с.91-92).

Вищезазначеними вимогами позивача попереджено про накладення штрафу за ненадання витребуваних вимогами документів.

Позивачем, 20.02.2019 року до ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області надано пояснення за №20/02-19-1, в яких підприємець зазначила що квитанція №б/н від 11.12.2018 року та квитанція №б/н від 16.01.2019 року є підтвердженням оплати за виготовлення рекламних матеріалів, що розміщені на вказаних конструкціях та зафіксованих фотофіксацією ГУ Держспоживслужби в Харківській області.

До вказаних пояснень позивач додала копію дозволу на розміщення зовнішньої реклами №2203 від 18.01.2017 року (строк дії до 31.12.2019 року); копію дозволу на розміщення зовнішньої реклами №2202 від 18.01.2017 року (строк дії до 31.12.2019 року); копію Свідоцтва платника єдиного податку серії НОМЕР_2 ФОП ОСОБА_3 ; документи, що посвідчують повноваження представника ОСОБА_4 (копія наказу №07 від 16.08.2018 року) та довіреність №б/н від 01.03.2019 року (а.с.80).

На виконання вимоги №5.2/1637 від 06.02.2019 року, позивачем надано копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_1 .; витягу з реєстру платників єдиного податку №0143 від 09.08.2016 року ФОП ОСОБА_1; квитанція: №б/н від 16.01.2019 року щодо виготовлення друкованих рекламних матеріалів (а.с.90).

Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивачем на вимоги відповідача не надано договір з розміщувачем (рекламодавцем) реклами та акти виконаних робіт до нього.

До того ж, позивачем в позові зазначено, що копії Договору про надання рекламних послуг від 11.12.2018 року актів виконаних робіт за даним договором, позивач отримала від ФОП ОСОБА_3 , 04.04.2019 року так, як екземпляри позивача не були нею збережені, що в свою чергу підтверджує ненадання позивачем зазначених документів на вимогу ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області.

При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи містяться копії Договору про надання рекламних послуг від 11.12.2018 року укладеного між позивачем та ФОП ОСОБА_3 , стосовно надання рекламних послуг із забезпеченням місця для розташування зовнішньої реклами за адресою: АДРЕСА_1, магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», Додатку №1 та Додатку №б/н до вказаного договору який містить візуалізацію рекламних матеріалів, квитанції від 11.12.2018 року на суму 245 грн. сплачену ФОП ОСОБА_1 на ім`я ФОП ОСОБА_3 , Акту наданих послуг №1 до Договору про надання рекламних послуг від 11.12.2018 року від 14.12.2018 року, квитанції від 16.01.2019 року на суму 245 грн. сплачену ФОП ОСОБА_1 на ім`я ФОП ОСОБА_3 , Акту наданих послуг №2 до Договору про надання рекламних послуг від 11.12.2018 року від 18.01.2019 року та свідоцтва платника єдиного податку серії НОМЕР_2 ФОП ОСОБА_3 (а.с.81-89).

За результатами розгляду справ відносно ФОП ОСОБА_1, в присутності представника ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_4, щодо порушення позивачем законодавства про рекламу 01.04.2019 року складено протоколи №85, №86, №87, №88 (а.с.23-30), встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 , ч.5 ст.8 Закону України «Про рекламу».

На підставі встановлених порушень та протоколів №85, №86, №87, №88 відповідачем 01.04.2019 року прийняті рішення №80, №81, №82, №83 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу за недотримання вимог ч.5 ст.8 Закону України «Про рекламу», а саме: реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки щодо попередньої ціни реалізації товару, у відповідності до ч.7 ст.27 Закону України «Про рекламу» в розмірі 1700 грн. за кожним рішенням (а.с.15-22).

На всіх рішеннях міститься підпис ОСОБА_4 , про отримання кожного з протоколів.

Отже, позивачем розміщено чотири рекламних банера із зазначенням знижки, проте без відомостей про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки щодо попередньої ціни реалізації товару за якими відповідачем за недотримання вимог ч.5 ст.8 Закону України «Про рекламу» у відповідності до ч.7 ст.27 Закону України «Про рекламу» накладено штрафи в розмірі 1700 грн. за кожним рішенням.

Вказані рішення позивач вважає протиправними, атому звернулась до суду з даним позовом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та й спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини врегульовані:

Законом України «Про рекламу» від 3 липня 1996 року

постановою Кабінету Міністрів України №667 від 02.09.2015 року «Про затвердження Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів»,

постановою Кабінету Міністрів України №1092 від 16.12.2015 року «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів»,

постановою Кабінету Міністрів України №693 від 26.05.2004 року «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу».

Згідно з абз.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. №877-V (далі Закон №877) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст.2 Закону №877 дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Як передбачено ч.1 ст.4 Закону №877 державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Спеціальним нормативно-правовим актом, що визначає засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами на території України регулюються Законом України «Про рекламу» №270/96-ВР від 03.07.1996 року (далі Закон №270).

Як визначено у ч.1 ст.26 Закону №270 контроль за дотримання законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень, зокрема центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

Відповідно до п.1 та п.п.1 п.3 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року №667 (далі Положення №667), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику, зокрема, у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу.

Відповідно до п.7 Положення №667 Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Порядок здійснення контролю передбачено ст.26 Законом України «Про рекламу» та постановою КМУ №693 від 26.05.2004 року «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу» (далі Порядок №693).

Відповідно до ст.1 Законом України «Про рекламу», реклама - це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Законом України «Про рекламу», реклама про знижку цін на продукцію, про розпродаж повинна містити відомості про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.

Як встановлено судом посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області в ході здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу виявлено розміщення реклами з інформаційним полем: «UP ТО -70% OFF…» «SALE UP ТО -70% OFF…» та «UP ТО -50% OFF…» «SALE UP ТО -50% OFF…» за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 74, без відомостей про місце, дату початку і закінчення знижки цін на продукцію, розпродаж, а також про співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару.

До матеріалів справи додано візуалізацію рекламних матеріалів ФОП ОСОБА_1 на яких містяться написи:

«UP ТО -50% OFF. 01.12-31.01.2019» (а.с.83, 85);

«SALE UP ТО -70% OFF.15.01-01.03.2019» (а.с.86,88).

При цьому, з фотофіксації також вбачається зазначення знижки - 50% 01.12-31.01.2019 та -70% 15.01-01.03.2019.

Тобто позивачем на рекламі зазначено дати початку і закінчення знижки цін на продукцію та відсоток знижки, проте не зазначено відомостей стосовно місця знижки цін на продукцію, розпродажу та співвідношення розміру знижки до попередньої ціни реалізації товару, чим порушено вимоги ч. 5 ст. 8 Законом України «Про рекламу».

Згідно з ч.2 ст.26 Законом України «Про рекламу» на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео - та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Крім того, відповідний орган державної влади має право:

вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства;

вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю;

надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень;

приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження;

приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.

Органи державної влади зобов`язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи.

Рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами під час розгляду питання про порушення цього Закону мають право:

- бути присутніми на засіданні державного органу під час розгляду питання про порушення ними цього Закону;

- подавати необхідні документи, давати пояснення; отримувати копію протоколу засідання та рішення державного органу, прийнятого щодо них; оскаржувати дії чи бездіяльність зазначеного державного органу та його посадових осіб до суду.

Судом встановлено, що на виконання казаних норм відповідачем складено та направлено позивачу вимоги про надання доказів з приводу розгляду справи про порушення позивачем законодавства про рекламу, зокрема: свідоцтва про державну реєстрацію, довідки про включення до ЄДРПОУ; договору з розміщувачем (рекламодавцем) реклами, актів виконаних робіт до нього; документів щодо вартості розповсюдженої реклами, та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами; документів, що підтверджують факт оплати за виготовлену рекламу (макетів реклами, тощо), акти виконаних робіт; інші документи, що мають відношення до справи та пояснення (а.с.91-92).

У відповідь на вимоги відповідача позивачем надано: копію дозволу на розміщення зовнішньої реклами №2203 від 18.01.2017 року (строк дії до 31.12.2019 року); копію дозволу на розміщення зовнішньої реклами №2202 від 18.01.2017 року (строк дії до 31.12.2019 року); копію Свідоцтва платника єдиного податку серії НОМЕР_2 ФОП ОСОБА_3 ; документи, що посвідчують повноваження представника ОСОБА_4 (копія наказу №07 від 16.08.2018 року) та довіреність №б/н від 01.03.2019 року, копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_1 .; витягу з реєстру платників єдиного податку №0143 від 09.08.2016 року ФОП ОСОБА_1; квитанція: №б/н від 16.01.2019 року щодо виготовлення друкованих рекламних матеріалів (а.с.80, 90).

Отже, позивачем на вимоги відповідача не надано договір з розміщувачем (рекламодавцем) реклами та акти виконаних робіт до нього.

Відповідно до ч.6 ст.27 Законом України «Про рекламу» за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порушення позивачем вимог законодавства про рекламу (ч.5 ст.8 Закону №270), виявлені посадовими особами Держпродспоживслужби, підтверджено матеріалами справи, а тому підстав для задоволення позову немає.

Суд не вважає обґрунтованими посилання позивача на невірний розрахунок штрафних санкцій, адже відповідачем встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем на вимогу відповідача не було надано інформацію щодо виготовлення реклами, зокрема не надано договір з розміщувачем (рекламодавцем) реклами та акти виконаних робіт до нього, за що ч.6 ст.27 Закону України «Про рекламу» прямо передбачено накладення штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи встановлене судом порушення позивачем вимоги ч.5 ст.8 Закону України «Про рекламу» та ненадання на вимогу ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області документів, суд дійшов висновку про правомірність дій та рішень Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області щодо прийняття рішення №№ 80, 81, 82, 83 від 01.04.2019 року про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 за порушення законодавства про рекламу.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач надав достатньо доказів на спростування позовних вимог. При цьому, позивачем не надано доказів, які б підтвердили належне виконання ним вимог ч.5 ст.8 та ч.6 ст.27 Закону України «Про рекламу», а отже штраф накладено правомірно.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішеннь про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ФОП ОСОБА_1 (РКОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 );

Відповідач: Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області (, 61166, м.Харків проспект Науки, 40, 6 поверх).

Суддя П.П. Марин

.