Справа № 160/3022/19
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 квітня 2019 року Справа 160/3022/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова В.С., перевіривши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради про визнання протиправним окремих положень нормативно-правового акту, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

03.04.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради, у якому просить суд:

- визнати протиправним та пункт 3.2. Положення про призначення та надання адресної матеріальної допомоги окремим категоріям громадян, який було внесено до редакції Положення про призначення та надання адресної матеріальної допомоги окремим категоріям громадян міста, яку було затверджено рішенням міської ради № 94/31 від 25.04.2018 року «Про внесення змін до рішення міської ради від 17.05.2017 року № 9/21 «Про Положення про призначення та надання адресної матеріальної допомоги окремим категоріям громадян міста»;

- визнати протиправним рішення Депатраменту соціальної політики Дніпровської міської ради про відмову ОСОБА_1 у наданні адресної матеріальної допомоги від 10.08.2018 року;

- зобов`язати Депатрамент соціальної політики Дніпровської міської ради виплатити ОСОБА_1 адресну матеріальну допомогу у сумі 5000,00 гривень.

Разом із позовною заявою подано заяву про звільнення від сплати судового збору.

Згідно зі ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви, з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши їх зміст, суд виходить з наступного.

Пунктом 5 ч.1 вищевказаної статті також передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною 2 ст.122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Суд звертає увагу, що позивач у пункті першому прохальної частини позовної заяви просить суд визнати протиправним пункт 3.2. Положення про призначення та надання адресної матеріальної допомоги окремим категоріям громадян, який було внесено до редакції Положення про призначення та надання адресної матеріальної допомоги окремим категоріям громадян міста, яку було затверджено рішенням міської ради № 94/31 від 25.04.2018 року «Про внесення змін до рішення міської ради від 17.05.2017 року № 9/21 «Про Положення про призначення та надання адресної матеріальної допомоги окремим категоріям громадян міста».

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовною заявою лише 03.04.2019 року.

Частиною 2 ст.122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Позивачем не було надано заяви про поновлення строку звернення до суду.

Частиною 6 ст.161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

З аналізу зазначеної статті, суд зазначає, що законодавцем встановлена відповідна форма щодо волевиявлення позивача на поновлення провадження у справі, а саме: звернення до суду з окремою від позову заявою про поновлення строку звернення до суду.

Отже, суд приходить до висновку про недотримання позивачем вимоги ч.6 ст.161 КАС України та не надання позивачем заяви про поновлення строку звернення до суду.

Згідно ч.3 ст.161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно ч.ч.1-2 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначені пільги щодо сплати судового збору.

Також, відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 вказаної статті визначені ставки судового збору.

Так, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою сплачується ставка судового збору - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн.).

Частиною 3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У п.8 ч.5 ст.160 КАС України вказано, що якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

У постанові Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 23.01.2015 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-УІ «Про судовий збір», а також у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 року №2 зазначено, що при вирішення питання можливості звільнення від сплати судового збору адміністративний суд повинен виходити із того, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Судом встановлено, що до позовної заяви позивачем долучено заяву про звільнення від сплати судового збору у зв`язку із скрутнимь майновим становищем та важкого стану здоров`я.

Суд зазначає, що наведених доводів та доданих на їх підтвердження доказів не достатньо для прийняття рішення про повне звільнення позивача від сплати судового збору. Зі змісту заяви не вбачаються підстави, які беззаперечно вказують на необхідність звільнення позивача від сплати судового збору на виконання вимог п.8 ч.5 ст.160 КАС України.

КАС України не визначає обов`язку суду щодо звільнення від сплати судового збору та обов`язку самостійно збирати докази в обґрунтування та/або підтвердження обґрунтування підстав звільнення на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотанні ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У статті 2 КАС України вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд звертає увагу на складову, закріплену у статті 6 Конвенції - вимогу щодо законності суду, тобто суду, встановленого законом. Це поняття включає організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції) складову.

Відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Таким чином, повноваження кожного органу законодавчої, виконавчої та судової влади не є безмежними, а визначаються Конституцією та законами України.

КАС України визначає вимоги до подання позовної заяви, які закріплені ст.ст.160, 161 цього кодексу та які позивачем не додержані.

За наведених обставин у сукупності, суд приходить до висновку, що подані відомості недостатні для відкриття провадження у справі, а відтак позовна заява має бути залишена без руху.

Недоліки позовної заяви слід усунути протягом 10-ти днів шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску відповідно до першого пункту прохальної частини позовної заяви;

- документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1409,60 грн. за реквізитами: тримувач: УК у Чечелівському районі м.Дніпра Дніпропетровської області; код ЄДРПОУ (отримувача): 37989253; рахунок: 4014 за кодом бюджетної класифікації доходів: 22030101; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО): 899998.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотанні ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради про визнання протиправним окремих положень нормативно-правового акту, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску відповідно до першого пункту прохальної частини позовної заяви;

- документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1409,60 грн. за реквізитами: тримувач: УК у Чечелівському районі м.Дніпра Дніпропетровської області; код ЄДРПОУ (отримувача): 37989253; рахунок: 4014 за кодом бюджетної класифікації доходів: 22030101; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО): 899998.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Віхрова