Справа № 160/1911/19
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2019 року м. Дніпросправа № 160/1911/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Шальєвої В.А., Малиш Н.І., розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року у справі №160/1911/19 (головуючий суддя у 1 інстанції Захарчук-Борисенко Н.В., рішення ухвалене та складене 01 квітня 2019 року в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду у м.Дніпрі) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач ), в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку з 04.11.2015 року раніше призначеної йому пенсії та виплаті пенсії, виходячи з 68% грошового забезпечення з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, загальний розмір яких складає 17 734, 85 грн. відповідно до довідки ліквідаційної комісії ГУМВС України в Дніпропетровській області від 03.01.2019 року № 02, які він отримував протягом 2013-2015 років, на протязі 24 місяців до звільнення з органів внутрішніх справ - з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 04.11.2015 року перерахунок раніше призначеної пенсії та виплатити йому пенсію, виходячи з 68 % грошового забезпечення з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, загальний розмір яких складає 17 734, 85 грн. відповідно до довідки ліквідаційної комісії ГУМВС України в Дніпропетровській області від 03.01.2019 року № 02, які він отримував протягом 2013-2015 років, на протязі 24 місяців до звільнення з органів внутрішніх справ - з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В обгрунтування позову зазначив, що є пенсіонером органів внутрішніх справ України та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 68% грошового забезпечення. 16 січня 2019 року він звернувся з письмовою заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у якій просив у відповідності з вимогами ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» здійснити з 04.11.2015 року перерахунок раніше призначеної пенсії та виплатити пенсію, виходячи з 68% грошового забезпечення з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, які отримував на протязі 2013-2015 років, тобто на протязі 24 місяців до звільнення з органів внутрішніх справ - з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. До вказаної заяви надана належно оформлена довідка Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області № 02 від 03 січня 2019 року. Головне управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 30.01.2019 року за № 866/Ю-07 відмовило позивачу, у зв`язку з тим, що діючим законодавством не передбачено врахування до розміру грошового забезпечення для обчислення пенсії зазначених позивачем виплат. На переконання позивача, бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати йому перерахованої пенсії є протиправною, порушує його конституційні права.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку з 30.01.2019 року раніше призначеної пенсії та виплаті йому пенсії, виходячи з 68% грошового забезпечення з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, загальний розмір яких складає 17 734, 85 грн. відповідно до довідки ліквідаційної комісії ГУМВС України в Дніпропетровській області від 03.01.2019 року № 02, які він отримував протягом 2013-2015 років, на протязі 24 місяців до звільнення з органів внутрішніх справ - з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 30.01.2019 року перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 та виплатити йому пенсію, виходячи з 68 % грошового забезпечення з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, загальний розмір яких складає 17 734, 85 грн. відповідно до довідки ліквідаційної комісії ГУМВС України в Дніпропетровській області від 03.01.2019 року № 02, які він отримував протягом 2013-2015 років, на протязі 24 місяців до звільнення з органів внутрішніх справ - з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В іншій частині позовних вимог позивачу відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 року, суд вказав, що Закон № 2262 передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, жодних клопотань чи заяв до суду не надали, тому апеляційний перегляд здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільнені, з яких сплачено страхові внески, відносяться до складу грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія.

Зазначена правова позиція не суперечить рішенню Конституційного Суду України від 13.05.2015 року № 4-рп/2015, яким здійснено офіційне тлумачення частини третьої статті 63 Закону №2262-ХІІ, оскільки цим рішенням визначено, виключний перелік виплат, що належить до додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), що повинні враховуватися при перерахунку пенсії військовослужбовцям, проте не визначено конкретні види вказаних виплат.

При цьому, перерахунок пенсії позивача повинен бути зроблений не у зв`язку із зміною розміру його грошового забезпечення, а у зв`язку з поданням ним у порядку, встановленомуст.63 Закону №2262-ХІІдодаткових документів, які дають право на відповідне підвищення пенсії.

Відповідач у ході розгляду справи не довів, що у спірних відносинах він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

З рішенням суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 03.11.2015 року отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року в розмірі 68% грошового забезпечення.

16.01.2019 року позивач звернувся з письмовою заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у якій просив у відповідності з вимогами ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» здійснити з 04.11.2015 року перерахунок раніше призначеної пенсії та виплатити пенсію, виходячи з 68% грошового забезпечення з урахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, які позивач отримував на протязі 2013-2015 років, тобто на протязі 24 місяців до звільнення з органів внутрішніх справ - з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. До вказаної заяви позивачем було надано довідку Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області № 02 від 03 січня 2019 року.

Відповідач відмовив у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, а також, одноразова грошова допомога при звільненні не носять постійного характеру, та не належать до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія, для включення їх до складу грошового забезпечення.

Частиною третьою статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (далі - Закон України № 2262-ХІІ) визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для включення до грошового забезпечення позивача матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, виплата яких здійснювалася не щомісячно, ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, адже вказані виплати не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання управління ПФУ здійснити перерахунок пенсії із включенням до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, названих вище одноразових додаткових видів грошового забезпечення не підлягають задоволенню.

Зазначені обставини судом першої інстанції не враховано, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України в редакції, яка діє з 15.12.2017 р. та підлягає застосуванню судом апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року у справі №160/1911/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - скасувати.

В задоволені позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Вступна та резолютивна частина постанови складені 26 червня 2019 року, в повному обсязі постанова виготовлена 5 липня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили 26.06.2019 року та відповідно до п.2 ч.5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва

суддя Н.І. Малиш