Справа № 200/5134/19-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2019 р. Справа№200/5134/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі Головуючого судді Галатіної О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області (, 84500, Донецька обл., м. Бахмут, вул. Миру, буд. 35) про визнання протиправним та скасуванні рішення № 1 від 04.01.2019 року, зобов`язання вчинити певні дії, суд -

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2019 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання відновити виплату пенсії.

В обґрунтування позову зазначено, що 26.09.2018 ОСОБА_1 , звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. 04.01.2019 Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України прийняло рішенням № 1 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах не зарахувавши до пільгового стажу періоди з 16.04.1984 по 18.07.1984 на посаді учня машиніста електровозу підземного у зв`язку із відсутністю документів про прийом на роботу та нарахування заробітної плати; з 16.02.1987 по 12.10.1987 на посаді підземного забійника; з 13.10.1987 по 22.11.1993 на посаді підземного машиніста електровозу в ВАТ «Сіверський комбінат» у зв`язку з відсутністю відомостей спуску в шахту. До стажу роботи на пільгових умовах не враховані періоди роботи: з 2005 1міс. 15 днів по коду 32331585 «Донторпласт», 2006 5міс. 12 днів по коду 32331585 «Донторгпласт», 2009 2міс. 16 днів по коду 35538456 ТОВ «Ресурс-Плюс», оскільки відсутня інформація про зайнятість в підземних умовах; за період роботи з 16.06.2015 по 31.08.2018 у Росії відсутні дані про атестацію робочих місць. Зазначає, що до страхового стажу також не включено періоди участі у бойових діях під час виконання інтернаціонального обов`язку у збройних силах СРСР в республіці Афганістан з 10.11.1984 по 11.11.1986 з розрахунку 1 місяць за три місяці.

Представник позивача у судове засідання прибув, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

19.06.2019 через канцелярію суду надав відзив на позову заяву, вважає заявлені вимоги безпідставними, а тому просить відмовити у задоволені позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши надані докази, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, паспорт № НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що 26.09.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою № 10177 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та надав наступні документи: копію паспорт та ІНН; трудову книжку від 03.02.1987 серії НОМЕР_3 ; довідку про період навчання № 001-14/27-7 від 10.05.2018; копія військового квитку НОМЕР_4 від 31.10.1984 про період проходження строкової військової служби; довідка № СЗ/122 від 02.05.2018 надана Бахмутським об`єднанним міським військовим комісаріатом про період проходження військової служби в період бойових дій з 25.04.1985 по 12.11.1986 рік; рішення комісії № 42/330 від 23.11.2018; архівні довідки про пільговий характер роботи № 16/606, 16/605, 16/600, 16/601-2, 16/601-1, 16/599 від 19.06.2018, видані ДП «Торецьквугілля», за періоди роботи на шахті ім. Артема з 19.04.1984 по 04.11.1984 у якості підземного машиністу електровозу; копія наказу про атестацію робочих місць за умовами праці на шахті ім.Артема № 489 від 31.08.1994; акти позапланової перевірки достовірності документів про стаж і заробітну плату на шахті ім. Артема; архівна довідка №184 від 24.09.2018 про підтвердження страхового стажу з 16.02.1987 по 29.06.1999; архівна довідка № 732 від 22.05.2018 про перейменування; копія наказу про атестацію робочих місць за умовами праці № 250 від 12.10.1994; архівні довідки про заробітну плату № 730, 731 від 22.05.2018; довідка про отримання допомоги по безробіттю № 02/2147 від 14.05.2018р.; довідка про пільговий характер роботи № 714, 715, 716, 717 від 04.06.2018 у якості підземного машиніста електровозу на дільниці внутришахтного транспорту на шахті «Привільнянська»; копія наказу про атестацію робочих місць за умовами праці на шахті «Привільнянська» № 194 від 27.03.2000; витяг з наказу № 194 від 27.03.2000 по шахті «Привільнянська»; довідки про отримання допомоги по безробіттю № 02/2151, 02/2148 від 14.05.2018; довідка про пільговий характер роботи № 189 від 10.12.2018, видана ТОВ «Северная алмазная компания» за період роботи з 16.06.2015 по 31.08.2018 у якості прохідник підземний; копія посвідчення ветерана війни - учасника бойових дій НОМЕР_5 від 01.04.2009; індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01.01.1999 по 31.05.2014.

04.01.2019 Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України прийняло рішенням № 1 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах не зарахувавши до пільгового стажу періоди з 16.04.1984 по 18.07.1984 на посаді учня машиніста електровозу підземного у зв`язку із відсутністю документів про прийом на роботу та нарахування заробітної плати; з 16.02.1987 по 12.10.1987 на посаді підземного забійника; з 13.10.1987 по 22.11.1993 на посаді підземного машиніста електровозу в ВАТ «Сіверський комбінат» у зв`язку з відсутністю відомостей спуску в шахту. До стажу роботи на пільгових умовах не враховані періоди роботи: з 2005 1міс. 15 днів по коду 32331585 «Донторпласт», 2006 5міс. 12 днів по коду 32331585 «Донторгпласт», 2009 2міс. 16 днів по коду 35538456 ТОВ «Ресурс-Плюс», оскільки відсутня інформація про зайнятість в підземних умовах; за період роботи з 16.06.2015 по 31.08.2018 у Росії відсутні дані про атестацію робочих місць.

Також до стажу не враховано періоди участі у бойових діях під час виконання інтернаціонального обов`язку у збройних силах СРСР в республіці Афганістан з 10.11.1984 по 11.11.1986 з розрахунку 1 місяць за три місяці.

Як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 , у період з 10.11.1984 по 20.11.1986 був призваний в армію.

Згідно військового квитка № НОМЕР_4 позивач проходив службу в Демократичній Республіці Афганістан у військовій частині польова пошта НОМЕР_6 .

Відповідно довідки Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації в алфавітній книзі обліку рядового та сержантського складу військової частини польова пошта 71176 значиться механік-водій ОСОБА_1 1966 року народження, призваний 10.11.1984, зарахований до списків частини 24.04.1985 звільнений в запас 11.11.1986.

Спірним питанням в даній справі, є саме не зарахування до стажу період участі у бойових діях під час виконання інтернаціонального обов`язку у збройних силах СРСР в республіці Афганістан з 10.11.1984 по 11.11.1986 з розрахунку 1 місяць за три місяці.

Позивач не погоджуючись із зазначеним рішенням звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із цим позовом за захистом свого порушеного права.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV в редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. 2 розд. XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України Про пенсійне забезпечення до набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону.

У свою чергу, відповідно до п. б ч. 1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 року № 1788-XII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 100 вищевказаного Закону України передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12 цього ж Закону України, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону України, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Верховний Суд у своїх постановах від 03.05.2018 у справах №750/7525/17 і №352/1840/14-а (2а/352/83/14) та Верховний Суд України у своїх постановах від 10.09.2013 (справа №21-183а13), від 25.11.2014 (справа №21-519а14) та від 12.04.2016 (справа №21-6501а15) сформулював правовий висновок про те, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. б ч. 1 ст. 13 Закону №1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідно до ст. 48 Кодексу Законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Окрім цього, ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, а саме - Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Також п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за №1451/11731), для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Відповідно до положень Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз норми наведених вище норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Дослідивши копію трудової книжки НОМЕР_3 , судом встановлено, що в ній містяться наступні записи: з 10.11.1984 по 20.11.1986 позивач був призваний на службу в Радянській армії.

Відповідно довідки Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації в алфавітній книзі обліку рядового та сержантського складу військової частини польова пошта 71176 значиться механік-водій ОСОБА_1 1966 року народження, призваний 10.11.1984, зарахований до списків частини 24.04.1985 звільнений в запас 11.11.1986.

Згідно військового квитка № НОМЕР_4 позивач проходив службу в Демократичній Республіці Афганістан у військовій частині польова пошта НОМЕР_6 .

Відповідно довідки Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації в алфавітній книзі обліку рядового та сержантського складу військової частини польова пошта НОМЕР_6 значиться механік-водій ОСОБА_1 1966 року народження, призваний 10.11.1984 та приймав участь у бойових діях на території Республіці Афганістан.

Також, в матеріалах справи наявне посвідчення серії НОМЕР_5 , яким позивачу встановлені пільги для ветеранів війні учасників бойових дій.

Відповідно до пункту 6 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до трудового стажу на підставі довідок військових комісаріатів, які видаються в порядку, що визначається Міноборони (додаток № 2).

Разом з цим, спільною постановою Центрального Комітету КПРС і Ради Міністрів СРСР від 17.08.1983 р. № 59-27 Про пільги військовослужбовцями, робітниками та службовцям, що знаходиться у складі обмеженого контингенту радянських військ на території Демократичної Республіки Афганістан, та їхнім сім`ям зараховувався до вислуги років для призначення пенсії один місяць служби за три місяці час служби на території Демократичної Республіки Афганістан військовослужбовцям, які прослужили встановлений строк служби в цій країні, а тим, хто отримав поранення, контузії, каліцтво або захворювання, - незалежно від строку служби, і час безперервного перебування у зв`язку із цим на лікування і лікувальних закладах.

Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області безпідставно не враховано до стажу строк проходження військової служби, з розрахунку 1 місяць за три місяці, а також не наведено належного обґрунтування правомірності прийнятого рішення, тому рішення № 1 від 04.01.2019 підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог в частині зобов`язання Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за зменшенням пенсійного віку з 26.09.2018, суд зазначає наступне.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд вбачає за можливе з метою належного та ефективного захисту прав позивача зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах № 10177 від 26.09.2018 та прийняти рішення з врахуванням висновків суду.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає, що у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом прийняттям судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1175 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема у приниженні честі та гідності, у порушенні права власності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, інших цивільних прав. Відповідно до п. 9 Пленуму ВС України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 (зі змінами від 27.02.2009 р.) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Правовідносини щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди мають похідний характер і пов`язані з встановленням факту порушення прав особи незаконними діями або бездіяльністю органу владних повноважень.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, суд повинен повно і всебічно з`ясувати обставини справи, тобто встановити чи мало місце порушення відповідачем вимог чинного законодавства України, чи є таке порушення в разі наявності (дії чи бездіяльність) незаконними, чи заподіяна позивачу шкода в наслідок зазначених незаконних дій (бездіяльності).

Відповідно до ст. 214 ЦПК України, суд повинен вирішити питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Згідно зі ст. 46 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод (в редакції Протоколу № 11), рішення Європейського суду є обов`язковими для держав-учасниць Конвенції. При цьому Україна офіційно визнала юрисдикцію Європейського суду з питань тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї. Отже, суду необхідно враховувати в своїй діяльності прецеденту практику Європейського суду з прав людини.

Практикою Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав середня, нормально реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).

Згідно практики Європейського суду з прав людини завжди призначається компенсація за порушення прав людини. Розмір компенсації зазвичай становить 1000 - 5000 євро. Таким чином визначений розмір спричиненої позивачеві моральної шкоди цілком відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Так рішенням від 27.07.2004 р. по справі "Ромашов проти України" Європейський суд з прав людини присудив заявнику у відшкодуванні моральної шкоди 3000 євро, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви Суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій і може бути представлено письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, без наявності яких (Суд) може відхилити вимогу повністю або частково. Проте суд врахував той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, який не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення.

Право на відшкодування з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача, але й для відповідача, що спонукало б відповідача вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства, і зокрема, сприяло б зменшенню кількості і обсягів скарг і позовних заяв, які надходять на адресу національних судів та Європейського суду з України.

Згідно ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Позивачем не надано доказів, що відповідач своїми діями завдав йому моральної шкоди, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволені вимоги щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 8500 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 06.05.2019 позивачу відстрочена сплата судового збору за подання до суду позову у розмірі 768,40 грн. до ухвалення судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За приписами частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасуванні рішення № 1 від 04.01.2019 року, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області № 1 від 04.01.2019р.

Зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління пенсійного фонду України Донецької області (, 84500, Донецька обл., м. Бахмут, вул. Миру, буд. 35) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) № 10177 від 26.09.2018р. та прийняти рішення з врахуванням висновків суду.

В решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області (, 84500, Донецька обл., м. Бахмут, вул. Миру, буд. 35) на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 08 липня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.О. Галатіна