Справа № 560/537/19
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/537/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

03 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2019 року (повне рішення складено 22 березня 2019 року у м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач 27.02.2019 звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області щодо повернення матеріалів (висновку) про відмову в призначені одноразової грошової допомоги та зобов`язати затвердити висновок та прийняти рішення про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.03.2019 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що умови звільнення позивача жодним чином не впливають на призначення одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність останньому встановлено внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу вказавши про відсутність підстав для призначення позивачу одноразової грошової допомоги, оскільки причиною звільнення позивача є власне бажання, а не хвороба, що зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

Старший сержант поліції ОСОБА_1 , поліцейський роти дорожньо-патрульної служби ГУНП в Хмельницькій області проходив службу в поліції до 10.02.2016.

08.02.2016 позивачем подано рапорт на ім`я начальника ГУНП в Хмельницькій області із проханням звільнити його зі служби в поліції за власним бажанням.

08.02.2016 Начальником ГУНП в Хмельницькій області в установленому порядку розглянуто рапорт позивача та видано наказ ГУНП в Хмельницькій області № 9 о/с, яким ОСОБА_1 з 10.02.2016 звільнено зі служби з Національної поліції за власним бажанням згідно з п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

04.03.2016 Хмельницькою обласною медико-соціальною експертною комісією позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності, що настала в результаті захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ України.

Даний факт підтверджується наданою копією довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках Серія АГ № 0017333 від 04.03.2016, відповідно до якої ступінь втрати професійної працездатності позивача становить 70%. Крім того, постановою ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Хмельницькій області" підтверджено, що ряд захворювань у колишнього співробітника ОВС і НП ОСОБА_1 , пов`язано з проходженням ним служби в ОВС. Факт інвалідності відповідачем не оспорюються.

29.01.2019 позивач звернувся із заявою (рапортом) та відповідним пакетом документів до ГУНП у Хмельницькій області з метою нарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності.

12.02.2019 від ГУНП у Хмельницькій області на адресу позивача надійшло повідомлення № 29/Г-13 з відмовою у виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до статті 97 Закону України "Про національну поліцію" у зв`язку з тим, що звільнення зі служби в поліції здійснено не в внаслідок причин зазначених у пунктах статті 97 Закону України "Про національну поліцію".

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, дійшов висновку, що причиною звільнення позивача з поліції не були хвороба, захворювання або поранення, пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, а тому відсутні підстави для висновку про протиправність рішення відповідача.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 97 "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 02.07.2015 встановлено, що одноразова грошова допомога є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Отже, зазначене положення Закону застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):

1. причиною інвалідності є захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції;

2. інвалідність повинна бути встановлена до моменту звільнення або не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;

3. причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач звільнений зі служби на підставі наказу ГУНП в Хмельницькій області № 9 о/с від 08.02.2016 за власним бажанням за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Разом з тим, матеріалами справи не підтверджується того, що на день звільнення позивача за власним бажанням відповідачу були надані докази того, що позивач підлягає звільненню у зв`язку з захворюванням, пораненням або травмою, пов`язаними з проходженням ним служби в поліції.

Таким чином, враховуючи, що причиною звільнення позивача з поліції не були хвороба, захворювання або поранення, пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, відповідач правомірно відмовив позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність однієї з обов`язкових умов на призначення одноразової грошової допомоги для колишніх поліцейських, а саме, причиною звільнення такої особи повинна бути хвороба, що зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

При цьому, вказаний висновок також узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною зокрема у постановах від 19.09.2018 у справі № 373/1188/16-а, від 20.09.2018 у справі № 296/9456/16-а, від 01.11.2018 у справі № 822/3788/17; від 22.01.2019 у справі № 2340/2663/18; та від 15.04.2019 у справі № 823/1798/18.

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Стосовно клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 195 КАС України, суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом.

У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за п`ять днів до відповідного судового засідання.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 18.06.2019 апеляційний розгляд даної справи призначено на 03.07.2019 о 09:50 в приміщенні суду.

01.07.2019 до суду надійшло клопотання представника позивача Карєпової Г.А. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Вказане клопотання передано судді -доповідачу 02.07.2019.

Отже, в порушення ч. 5 ст. 195 КАС України вказане клопотання надійшло до суду за два дні до дати розгляду справи, що унеможливило призначити судовий розгляд справи в режимі відеоконференції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сторчак В. Ю. Залімський І. Г.