Справа № 263/5781/16-а
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 липня 2019 року

м. Київ

справа №263/5781/16-а

адміністративне провадження №К/9901/36831/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Саприкіної І. В.,

суддів: Єзерова А. А., Чиркіна С. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , про скасування рішення про передачу у власність самовільно зайнятої земельної ділянки,

УСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду міста Маріуполя з позовом до Маріупольської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , в якому просив визнати протиправними дії Маріупольської міської ради стосовно прийняття рішення від 03 березня 2016 року № 7/5-203 про передачу ОСОБА_2 у власність земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1 ) площею 0,0549 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та скасувати п.п. 64.3.2 вказаного рішення.

Постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 27 січня 2017 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 27 січня 2017 року скасовано. Провадження у цій справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що цей спір має розглядатися у порядку Цивільного процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2017 року і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції з підстав невірного застосування судом норм процесуального права, що стосуються визначення предметної юрисдикції.

Касаційна скарга вмотивована тим, що вказаний спір відноситься до юрисдикції адміністративних судів, оскільки позивач не оскаржує право власності третьої особи на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1 ) площею 0,0549 га по АДРЕСА_1 , а правовідносини у цій справі стосуються виключно правомірності винесеного рішення суб`єкта владних повноважень.

12 квітня 2017 року Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження у цій справі.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким КАС України викладено в новій редакції.

Відповідно до підп. 4 п. 1 розд. VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 10 липня 2019 року прийняв справу до свого провадження та призначив її до розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 346 КАС України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Частинами 1, 3 ст. 347 КАС України обумовлено, що питання про передачу справи на розгляд (…) Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. Питання про передачу справи на розгляд (…) Великої Палати Верховного Суду може бути вирішене до прийняття постанови судом касаційної інстанції.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене «право на суд» разом із правом на доступ до суду складають єдине ціле (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року, заява № 4451/70).

Європейський суд з прав людини у п. 44 рішення від 25 лютого 1993 року у справі «Доббертен проти Франції» зазначив, що ч. 1 ст. 6 Конвенції змушує держав-учасниць організувати їх судову систему в такий спосіб, щоб кожен з їх судів і трибуналів виконував функції, притаманні відповідній судовій установі.

Ураховуючи викладене та зважаючи, що у справі, яка розглядається, позивач оскаржує рішення суду апеляційної інстанції з підстав порушення правил предметної юрисдикції, колегія суддів приходить до висновку про необхідність передачі справи № 263/5781/16 на розгляд Великої Палати Верховного Суду до розгляду касаційної скарги позивача по суті.

Керуючись ст. 346, 347 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , про скасування рішення про передачу у власність самовільно зайнятої земельної ділянки передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Саприкіна

Судді: А. А. Єзеров

С. М. Чиркін