Справа № 320/983/19
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 року справа № 320/983/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянув у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області» про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування протоколу, визнання протиправною та скасування постанови.

Суть спору: ОСОБА_1 (далі позивач або ОСОБА_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області» (далі - відповідач), в якому просив суд:

- визнати дії Військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області» протиправними щодо винесення постанови №99 від 20.11.2018 з причинним зв`язком захворювання «захворювання пов`язано із проходженням служби в ОВС» через прийняття протоколу №99 від 20.11.2018;

- визнати протокол №99 від 20.11.2018 та постанову №99 від 20.11.2018 Військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області» протиправними;

- скасувати протокол №99 від 20.11.2018 засідання Військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області» на підставі якого приймалася постанова №99 від 20.11.2018 щодо ОСОБА_1 ;

- скасувати постанову №99 від 20.11.2018 Військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області» з причинним зв`язком захворювання «захворювання пов`язано з проходженням служби в ОВС», якою відмінено постанову №19 від 10.05.2016 з причинним зв`язком захворювання «захворювання пов`язано із захистом Батьківщини» щодо ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача були відсутні підстави для скасування постанови №19 від 10.05.2016 з причинним зв`язком захворювання «Захворювання, Так, пов`язане із захистом Батьківщини» та прийняття оскаржуваної постанови №99 від 20.11.2018, якою змінено попередній причинний зв`язок захворювання на «Захворювання, Так, пов`язане з проходженням служби в ОВС».

Зокрема, посилання відповідача на те, що чинною редакцією Положення про діяльність медичної (військово-лікарської комісії) МВС від 03.04.2017 №285 формулювання «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» не передбачене, вважає необґрунтованим, оскільки зазначене формулювання було передбачене чинним на той час Порядком проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України №85 від 06.02.2001.

Окрім того, позивач стверджує, що норми Положення №285 не надають право військово-лікарській комісії самостійно, з власної ініціативи скасовувати чи вносити зміни до постанов, прийнятих згідно з Порядком №85, після втрати ним чинності.

З огляду на наведене та враховуючи зменшення обсягу соціального захисту, який позивач отримував відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до прийняття постанови №99 від 20.11.2018, вважає дії відповідача щодо прийняття оскаржуваної постанови протиправними.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позовну заяву зазначив, що на підставі листа ЦВЛК Військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Київській області» проведено засідання з приводу визначення правильності встановлення позивачеві причинного зв`язку «Захворювання, Так, пов`язано із захистом Батьківщини», за результатами розгляду якого було встановлено, що згідно з підпунктом 1.78.6 Порядку №85, формулювання причинного зв`язку захворювань «Так, пов`язане із захистом Батьківщини» передбачене лише для військовослужбовців внутрішніх військ МВС, яким ОСОБА_1 не був. Зважаючи на наведене, відповідачем прийнято рішення скасувати постанову ВЛК №19 від 10.05.2016 та залишити чинним причинний зв`язок захворювання «Захворювання, Так, пов`язане із проходженням служби в ОВС».

Відповідач також зауважив, що твердження позивача про те, що оскаржувана постанова приймалася без його фактичного огляду не відповідає дійсності, оскільки прийнята на підставі медичної документації позивача, відомості з якої використовувалися при прийнятті постанови №19 від 10.05.2016.

Позивач надав відповідь на відзив, у якому зазначив, що правомірність оскаржуваного рішення та правомірність його прийняття відповідачем не доведена. В іншій частині відповідь на відзив повторює зміст вимог позивача, викладених у позовній заяві.

Відповідач надав заперечення на відповідь на відзив, у якому вказав, що вимоги позивача не визнаються у повному обсязі, а доводи в обґрунтування правомірності оскаржуваних дій викладені у відповіді на відзив.

У зв`язку з цим, відповідач вважає, що оскаржуване рішення прийняте з урахуванням вимог чинного законодавства, в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.03.2019 відкрито провадження у справі №320/983/19, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, витребувано докази по справі, призначено підготовче судове засідання на 04.04.2019.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.04.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження по справі на 30 календарних днів, відкладено підготовче засідання на 16.05.2019 року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.05.2019 закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті після закінчення підготовчого судового засідання.

Присутні у судовому засіданні 16.05.2019 представники відповідача проти позову заперечували та просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач або його уповноважений представник в судове засіданні по справі 16.05.2019 не з`явились, проте 03.04.2019 позивач до суду подав клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

16.05.2019 через канцелярію суду надійшло клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Частиною 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, зважаючи на волевиявлення сторін, суд вирішив розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що зареєстрований та проживає у м. Біла Церква, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , виданого Білоцерківським РВ Управління ДМС України в Київській області 12.08.2015 (а.с. 12).

Лейтенант міліції ОСОБА_1 , інспектор з технічного нагляду відділення ДАІ з обслуговування Сквирського району, підпорядкованого управлінню ДАІ ГУМВС України в Київській області, у період з 10.11.2014 по 09.12.2014 перебував у службовому відрядженні у складі сил та засобів, які залучалися та брали безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань.

Вказане підтверджується витягом з наказу Антитерористичного Центру при СБУ (по стройовій частині) від 09.12.2014 №94, довідкою про безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей від 09.12.2014 №1409 (а.с. 71, 72).

Рішенням комісії МВС України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів внутрішніх справ України від 25.06.2015 № 11/І/Х/111 ОСОБА_1 надано статус учасника бойових дій (а.с.16).

25 червня 2015 року позивачу видано безтермінове посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 (а.с.27).

За результатами проходження у січні 2016 року огляду Військово-лікарською комісією Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області» позивачу видано Свідоцтво про хворобу № 49/Зв від 21.01.2016, із зазначенням у пункті 12 свідоцтва діагнозу і постанови ВЛК про причинно-наслідковий зв`язок захворювання (поранення, травми, контузії, каліцтва): Гіпертонічна хвороба, ІІ ст., ступінь2, кризовий перебіг (неускладнений гіпертонічний криз 30.12.2015). ІХС: стабільна стенокардія напруги ІІ Фк. Атеросклероз аорти. Кардіосклероз СН ІІА ст. з збереженою ФВ лівого шлуночка. РЦАС, прогресуючий перебіг. Дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. з лівобічною пірамідною недостатністю, частими симпато-адреналовими кризами, стійким церебрастенічним, вестибуляторним синдромами, частими цефалгіями. Гіпертонічна ангіопатія сітківки обох очей. Хронічний холецистит в стадії нестійкої ремісії. Остеохондроз шийного відділу хребта з незначним порушенням функції. Кістоз гайморових пазух. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в ОВС (а.с.18).

У подальшому, за зверненням позивача, як учасника бойових дій, Військово-лікарською комісією Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області» прийнято постанову від 10.05.2016 № 19, якою внесено зміни в п.12 Свідоцтва про хворобу № 49/Зв від 21.01.2016 на ОСОБА_1 1977 р.н. та вказано діагноз: Гіпертонічна хвороба, ІІ ст., ступінь2, кризовий перебіг (неускладнений гіпертонічний криз 30.12.2015). ІХС: стабільна стенокардія напруги ІІ Фкл. Атеросклероз аорти. Кардіосклероз СН ІІАст. зі збереженою ФВЛШ. РЦАС, прогресуючий перебіг. ДЕП ІІ ст. з лівобічною пірамідною недостатністю, частими симпато-адреналовими кризами, стійким церебрастенічним, вестибуляторним синдромами, частими цефалгіями. Гіпертонічна ангіопатія сітківки обох очей. Хронічний холецистит в ст. нестійкої ремісії. Остеохондроз шийного відділу хребта з незначним порушенням функції. Кістоз гайморових пазух. Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» (а.с.19).

Отже, постановою ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Київській області» від 10.05.2016 № 19 змінено причинний зв`язок захворювання з «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в ОВС» на «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».

Вказана постанова прийнята з урахуванням наступних документів:

- посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 25.06.2015;

- витяг із наказу №94 від 09.12.2014 про службове відрядження;

- довідки про безпосередню участь ОСОБА_1 в антитерористичній операції № 1409 від 09.12.2014;

- Свідоцтво про хворобу № 49/Зв від 21.01.2016;

- довідка МСЕК МОЗ України серії АВ № 0198372 від 20.04.2016 про встановлення ІІ групи інвалідності ОСОБА_1 , яка пов`язана з проходженням служби в органах ОВС;

- копія паспорта ОСОБА_1 , 1977 р.н., серії НОМЕР_1 від 12.08.2015р.;

- виписки стацлікування;

- консультативні заключення.

У 2018 році Центральною медичною (військово-лікарською) комісією МВС України (далі ЦВЛК) з метою контролю проведено перевірку відповідності рішення ВЛК нормативно-правовим актам МВС в частині встановлення причинно-наслідкового зв`язку виникнення інвалідності у колишніх співробітників ОВС, в тому числі позивача.

За результатами перевірки ЦВЛК виявлено ряд порушень під час встановлення причинного зв`язку захворювання у позивача, у зв`язку з чим направлено лист з вказівкою щодо усунення виявлених порушень (а.с.63-64).

На виконання вказівки, Військово-лікарська комісія Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області» постановою від 20.11.2018 № 99 скасувала постанову від 10.05.2016 № 19, та залишила чинним причинний зв`язок захворювання, встановлений в свідоцтві про хворобу №49/Зв від 21.01.2016, а саме: Захворювання: "Гіпертонічна хвороба, ІІ ст., ступінь 2, кризовий перебіг (неускладнений гіпертонічний криз 30.12.2015). ІХС: стабільна стенокардія напруги ІІ Фкл. Атеросклероз аорти. Кардіосклероз СН ІІАст. зі збереженою ФВЛШ. РЦАС, прогресуючий перебіг. ДЕП ІІ ст. з лівобічною пірамідною недостатністю, частими симпато-адреналовими кризами, стійким церебрастенічним, вестибуляторним синдромами, частими цефалгіями. Гіпертонічна ангіопатія сітківки обох очей. Хронічний холецистит в ст. нестійкої ремісії. Остеохондроз шийного відділу хребта з незначним порушенням функції. Кістоз гайморових пазух", ТАК, пов`язане з проходженням служби в ОВС» (а.с.20).

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Організація діяльності медичних (військово-лікарських) комісій МВС щодо проведення лікарської та військово-лікарської експертизи унормована Положенням, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 №285 (в редакції від 03.04.2017) (далі Положення №285).

Приписами пункту 2 Розділу I Положення №285 визначено, що медичні (військово-лікарські) комісії МВС (далі - ВЛК) це спеціальні підрозділи, що утворюються в закладах охорони здоров`я МВС та Національної гвардії України для проведення лікарської та військово-лікарської експертизи.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 Розділу I Положення №285 основним завданням ВЛК є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у поліцейських, що проходять службу, звільняються зі служби та звільнились зі служби, військовослужбовців НГУ, колишніх військовослужбовців, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - колишні особи рядового й начальницького складу).

ВЛК відповідно до покладених на них завдань проводять військово-лікарську експертизу кандидатам на військову службу за контрактом, у військовому резерві, до вступу у ВВНЗ, військовослужбовцям НГУ, колишнім військовослужбовцям, колишнім особам рядового й начальницького складу (підпункт 2 пункту 4 Положення Розділу I №285).

Вимогами пункту 5 Положення №285 встановлено, що ВЛК у своїй роботі керуються чинним законодавством України, цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань військово-лікарської експертизи.

Так, при здійсненні військово-лікарської експертизи щодо військовослужбовців, резервістів, кандидатів на військову службу за контрактом, кандидатів до вступу до ВВНЗ ВЛК керуються Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800 (далі - Положення про ВЛЕ у ЗС України).

Постанови ВЛК щодо причинного зв`язку захворювання, поранення (контузії, травми, каліцтва) приймаються згідно з вимогами відповідних розділів цього Положення та Положенням про ВЛЕ у ЗС України.

Постанови щодо ступеня придатності до служби колишніх поліцейських, колишніх військовослужбовців, осіб рядового й начальницького складу, причинного зв`язку їх захворювань, травм (поранень) приймаються ВЛК відповідно до цього Положення, законодавства чинного на момент звільнення зазначених осіб зі служби.

Як встановлено судом, лейтенанта поліції Якобчука Сергія Михайловича, інспектора Сквирського відділення поліції Володарського відділу поліції відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» 04.02.2016 звільнено зі служби в поліції у запас (з постановкою на військовий облік) на підставі наказу №43 о/с від 04.02.2016 (а.с.55).

Суд зазначає, що на момент звільнення позивача зі служби проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, визначалось Порядком, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.02.2001 №85 (в редакції від 17.11.2015) (далі Порядок №85).

Відповідно до пункту 1.53 Порядку №85 постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, травми, каліцтва) у колишніх осіб рядового й начальницького складу і колишніх військовослужбовців, пов`язаного із захистом Батьківщини, проходженням служби в органах внутрішніх справ (проходженням військової служби), виноситься на основі цього Порядку та Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, інших нормативно-правових актів МВС щодо цього питання.

Згідно з пунктом 1.78.6 Порядку №85 постанова ВЛК про причинний зв`язок виноситься у формулюванні: «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», якщо воно виникло в період служби у військових частинах і установах, що входили до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, в період служби у військових частинах і установах, які входили до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.

Постанова в такому формулюванні виноситься щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, вказаних у пункті 1.85.1 цього Порядку.

Зазначена постанова виноситься також при хронічних, повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести початок захворювання на період перебування в діючій армії.

Тобто, формулювання «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» зазначається комісією у разі, якщо захворювання виникло до або в період служби у військовий частинах і установах, що входили до складу діючої армії.

Разом з тим, суд зауважує, що на час розгляду справи відсутній перелік бойових дій, щодо участі в яких застосовується формулювання, передбачене пунктом 1.78.6 Порядку №85, а пункт 1.85.1 у Порядку №85 відсутній.

Частиною 7 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

З аналізу вказаної норми права вбачається, що аналогія закону і аналогія права є способами подолання прогалин у праві. Прогалина у праві має місце, коли певні суспільні відносини, які належать до сфери правового регулювання, або не врегульовані взагалі, або врегульовані неповно, зокрема, не врегульовані правом, конкретних правових норм, що регулюють подібні відносини. При цьому суд може допустити застосування аналогії закону, якщо процесуальні відносини не врегульовані законом; є законодавство, що регулює подібні відносини; подібне законодавство не суперечить сутності відносин, до яких застосовується аналогія.

Верховний Суд України у своїй постанові від 18.12.2009 № 14 зазначив, що у разі, якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що до правовідносин стосовно встановлення причинного зв`язку захворювання «захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» підлягають застосуванню приписи Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (в редакції від 01.12.2015) (далі Положення №402).

Відповідно до підпункту «ґ» пункту 21.5 Положення №402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються у формулюванні: «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.

Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті «а» цього пункту.

Підпунктом «а» пункту 21.5 Положення №402 передбачено, що «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Як вбачається з довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 09.12.2014 №1409, лейтенант міліції ОСОБА_1 , інспектор з технічного нагляду відділення ДАІ з обслуговування Сквирського району, підпорядкованого управлінню ДАІ ГУМВС України в Київській області в період з 10.11.2014 по 09.12.2014 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (а.с.22).

Беручи до уваги наведене суд констатує, що позивач належить до переліку осіб, для встановлення причинного зв`язку захворювання яким застосовується формулювання «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позивачеві правомірно встановлено постановою №19 від 10.05.2016 причинний зв`язок «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», відтак у Військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області» були відсутні підстави для скасування зазначеної постанови та відповідно для прийняття нової постанови № 99 від 20.11.2018 з причинним зв`язком захворювання позивача «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в ОВС».

Посилання відповідача на те, що у чинній редакції Положення 285 відсутнє формулювання «Захворювання, Так, пов`язане із захистом Батьківщини» суд відхиляє, оскільки причинний зв`язок захворювання встановлюється відповідно до законодавства, чинного на момент звільнення осіб зі служби, яким зазначене формулювання, у даному випадку Порядком №85 та Положенням №402, було передбачене.

Суд акцентує увагу, що згідно з пунктом 18 Розділу VIII Положення №285 звільнені зі служби поліцейські, яким постановою ВЛК встановлено причинний зв`язок захворювань відповідно до Порядку проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.02.2001 № 85, мають право на внесення змін до зазначених постанов згідно з цим Положенням.

Тобто, право змінити формулювання причинного зв`язку захворювання, встановлене відповідно до Порядку №85 на ті, що зазначенні у Положенні №285, передбачене лише для звільнених зі служби поліцейських.

Щодо зауважень позивача про те, що оскаржувана постанова приймалася без його фактичного огляду суд зазначає, що згідно з пунктом 3 Положення №285 до функцій ВЛК віднесено, з поміж іншого, перегляд власних постанов і постанов підпорядкованих ВЛК у порядку контролю, а також у разі оскарження їх керівництвом МВС, Національної поліції України, командуванням НГУ чи особами, що пройшли медичний огляд, та в інших необхідних випадках. При цьому, Положення №285 не виключає можливості здійснити перегляд постанови на підставі медичної документації, без фактичного огляду особи.

Відтак, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо прийняття постанови №99 від 20.11.2018 з причинним зв`язком захворювання «Захворювання, ТАК, пов`язане із проходженням служби в ОВС», якою було відмінено причинний зв`язок захворювання «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови №99 від 20.11.2018 є похідними від вимоги про визнання протиправними дій щодо прийняття постанови №99 від 20.11.2018, а тому також підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування протоколу №99 від 20.11.2018 засідання Військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області», на підставі якого приймалася постанова №99 від 20.11.2018 щодо ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, під рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень розуміють таке владне рішення, дію чи бездіяльність, які спрямовані на врегулювання тих чи інших суспільних відносин у публічно-правовій сфері, мають обов`язковий характер і породжують певні правові наслідки.

Суд зазначає, що акт, протокол, якими оформлені результати перевірки суб`єкта господарювання або зафіксовані виявлені порушення не є правовим актом індивідуальної дії, оскільки не є актами застосування норм права, такий акт/протокол не встановлює конкретних приписів, звернених до окремої особи.

Акт перевірки, протокол про виявлене правопорушення є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта/протоколу (у тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки) може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта/протоколу.

Відтак, обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом скасування протоколу не сприяє ефективному відновленню порушеного права, а тому позовні вимоги у вказаній частині задоволенню не підлягають.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області» щодо прийняття постанови №99 від 20.11.2018 з причинним зв`язком захворювання ОСОБА_1 «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в ОВС».

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області» №99 від 20.11.2018 з причинним зв`язком захворювання ОСОБА_1 «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням служби в ОВС», якою відмінено постанову №19 від 10.05.2016 з причинним зв`язком захворювання ОСОБА_1 «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».

4. В частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування протоколу №99 від 20.11.2018, на підставі якого приймалася постанова №99 від 20.11.2018 щодо ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складення повного рішення суду 27.06.2019.

Суддя Кушнова А.О.