Справа № 520/10392/18
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 р.Справа № 520/10392/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Чалого І.С.,

суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2019, головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., м. Харків, повний текст складено 11.03.19 по справі № 520/10392/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області третя особа Слобідський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправними та скасування актів, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - відповідач, ГУНП в Харківській області), в якій просив визнати протиправними та нечинними висновок службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень старшим оперуповноваженим ВКП Слобідського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майором поліції ОСОБА_1 від 23.08.2018 року, акт Слобідського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області від 21 вересня 2018 року № 5/18 про нещасний випадок невиробничого характеру (форма НТ*), акт Слобідського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області розслідування нещасного випадку, що стався 23 травня 2018 року о 22 годині 00 хвилин від 18.09.2018 року (форма Н-5*); зобов`язати відповідача призначити додаткове розслідування нещасного випадку, що стався 23 травня 2018 року зі старшим оперуповноваженим ВКП Слобідського відділу поліції Головного управління поліції в Харківській області майором поліції ОСОБА_1 та за результатами розслідування скласти та затвердити акти за формою Н-5* та за формою Н-1* з урахуванням висновків суду; встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Слобідський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - Слобідський ВП ГУНП в Харківській області).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано Висновок службового розслідування Головного управління поліції в Харківській області від 23.08.2018 року за фактом отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1.

Визнано протиправним та скасовано Акт розслідування нещасного випадку форма Н-5* Слобідського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області від 18.09.2018 року, що стався 23 травня 2018 р. зі старшим оперуповноваженим ВКП Слобідського ВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_1.

Визнано протиправним та скасовано Акт про нещасний випадок невиробничого характеру форма НТ* Слобідського відділу поліції ГУНП в Харківській області № 5/18 від 21 вересня 2018 року, відносно ОСОБА_1.

Зобов`язано ГУНП в Харківській області провести повторне розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень та нещасного випадку, що стався 23.05.2018 зі старшим оперуповноваженим ВКП Слобідського відділу поліції Головного управління поліції в Харківській області майором поліції ОСОБА_1 та за результатами розслідування скласти акти за формою Н-5* та за формою Н-1* з урахуванням висновків суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2019 та ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач вважає, що висновки суду першої інстанції є втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень. Зазначив, що службовим розслідуванням встановлено причинно-наслідковий зв`язок між отриманням тілесних ушкоджень ОСОБА_1 внаслідок порушення останнім норм Закону України "Про охорону праці" та Закону України "Про Національну поліцію".

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) , не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходить службу в Слобідському ВП ГУНП в Харківській області на посаді старшого оперуповноваженого, спеціальне звання майор поліції.

23.05.2018, згідно доручення начальника Слобідського ВП полковника поліції Торопова С.М. від 21.05.2018 № 179 позивач здійснював охорону публічного порядку й безпеки громадян під час проведення футбольного матчу на стадіоні "Металіст" та прилеглій території, у форменому одязі без табельної вогнепальної зброї та засобів індивідуального захисту (а.с. 27).

Цільовий інструктаж особового складу Слобідського ВП ГУНП в Харківській області, задіяного до несення служби під час футбольного матчу на стадіоні "Металіст", проведено т.в.о. заступником начальника Слобідського ВП ГУ НП в Х/о майором поліції Некрасовим О. А.

Цього ж дня, приблизно о 20.46 на телефон чергової частини Слобідського ВП надійшло повідомлення від громадянки ОСОБА_2 про бійку між невідомими особами у сквері, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заступник начальника сектору превенцїї Слобідського ВП ГУНП в Харківській області Старченко О.О. дав усну вказівку перевірити інформацію про бійку по вул. Молочна, 7, а в разі її підтвердження вжити заходів щодо припинення порушення громадського порядку

На місце події прибула група поліцейських у складі: капітана поліції Старченка О.О., майора поліції ОСОБА_1, старших лейтенантів поліції - Ройко Р.Б., Андрощука О.С., Чайки О . О. та Зверєва А.О. , якими виявлено протиправні дії та порушення громадського порядку, а саме бійку між двома чоловіками.

В момент намагань позивача припинити бійку, позивач отримав удар кулаком у голову від одного з чоловіків, від чого впав та знепритомнів.

Працівниками поліції було викликано швидку медичну допомогу, яка по приїзду госпіталізувала позивача до 4 ХМКЛШНМД ім. А.І.Мещанінова, де позивачу надано первинну медичну допомогу.

Майор поліції ОСОБА_1 перебував на лікарняному з 24.05.2018 по 03.06.2018 № 2305, діагноз -ГЗЧМТ, струс головного мозку - за даними Державної установи "ТМО МВС України по Харківській області"; з 04.06.2018 по 14.06.2018, що підтверджується листком непрацездатності (ХМКБЛ № 17) серії АДВ № 603930, діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку; з 15.06.2018 по 20.06.2018 згідно виписки Державної установи "ТМО МВС України по Харківській області", діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку.

Інформацію за даним фактом 23.05.2018 внесена до ЄО Слобідського ВП за № 13015 та до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001198, відкрито кримінальне провадження з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 342 КК України (опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків).

Наказом начальника ГУНП в Харківській області № 1073 від 25.06.2018 призначено службове розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівником Слобідського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_1

23.08.2018 інспектором ВІОЗ УКЗ ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Чернишовим О.О. складено висновок службового розслідування, затверджений начальником ГУНП, за фактом отримання тілесних ушкоджень старшим оперуповноваженим ВКП Слобідського ВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_1

Згідно з вказаним висновком за порушення службової дисципліни, що виразилось у невиконанні вимог п.1,2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", ст. 14 Закону України "Про охорону праці", позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, застосовано стягнення у вигляді усного попередження щодо необхідності додержання службової дисципліни. Вказано, що відповідно до вимог наказу МВС України від 27.12.02 № 1346, тілесні ушкодження отримані ОСОБА_1 у період проходження служби і не пов`язані з виконанням службових обов`язків.

18 вересня 2018 року дорученням начальника Слобідського ВП ГУНП № 320 призначено комісію щодо розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем.

Зазначена комісія у період з 18.09.2018 по 20.09.2018 провела розслідування нещасного випадку, який стався 23.05.2018 за адресою м. Харків, між буд . 5 та буд. 7 по вул. Молочній .

За результатами розслідування 18.09.18 комісія склала акт форми Н-5* розслідування нещасного випадку, що стався 23.05.2018 о 22 години 00 хвилин, яким встановлено, що нещасний випадок з майором поліції ОСОБА_1 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

21.09.2018 комісією Слобідського ВП ГУНП у Харківській області складено акт про нещасний випадок невиробничого характеру № 5/18 (форма НТ*), затверджений начальником Слобідського ВП, згідно якого ОСОБА_1 порушив правила особистої безпеки, при цьому знехтував своїми професійними знаннями.

Не погодившись із вказаними висновком ГУНП у Харківській області та актами Слобідського ВП ГУНП у Харківській області, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що доказів на підтвердження факту порушення позивачем дисципліни, що призвело до отримання ним тілесних ушкоджень, в оскаржуваному рішенні Головного управління Національної поліції у Харківській області судом не виявлено та відповідачем до суду надано не було.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні врегульовані Законом України "Про охорону праці" від 14.10.1992 № 2694-ХІІ (надалі - Закон № 2694).

Статтею 1 Закону № 2694 визначено поняття охорони праці - як система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Відповідно до статті 14 вказаного Закону, працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

За приписами статті 22 Закону №2694, встановлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

З метою надання необхідної методичної допомоги керівникам органів та підрозділів системи МВС України, врегулювання питань щодо порядку розслідування нещасних випадків, поранень, професійних захворювань, які трапляються із особами рядового та начальницького складу, курсантами та слухачами, військовослужбовцями та іншими категоріями працюючих в системі МВС України, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 № 1346 затверджений Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України (далі - Порядок № 1346).

Приписами пункту 2.1 Порядку № 1346 визначено, що розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі.

Згідно з пунктом 2.2 Порядку № 1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2) (пункт 2.4 Порядку № 1346).

Пунктом 3.9 Порядку № 1346 встановлено, що комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він трапився в період проходження служби під час: припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; охорони і забезпечення громадського порядку; несення постової чи патрульної служби; виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій; виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах; використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу; провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.

Приписами пункту 3.11 Порядку № 1346 передбачено, що комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 цього розділу і не пов`язані з виконанням службових обов`язків; унаслідок дій, учинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, а також унаслідок дії алкоголю, наркотичних або інших отруйних речовин (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього розділу, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування; унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Учасниками справи не оспорювався як сам факт отримання травми позивачем, так і поставлений діагноз, факт лікування, обставини, при яких була отримана травма.

Спір між сторонами виник з приводу того чи має місце факт порушення службової дисципліни позивачем в обставинах, у яких ним було отримано травму.

Порушення службової дисципліни, на думку відповідача виразилося в неналежному виконанні посадових обов`язків, недотримання вимог частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", вимог статті 14 Закону України "Про охорону прац" (а.с. 21-26).

У відповідності до вимог пункту 1 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно з частиною першою статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Статтею 14 Закону України "Про охорону праці" передбачено, що працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

В розумінні положень пункту 5 частини першої статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть.

З аналізу викладених норм слідує, що нещасний випадок вважається таким, що стався з вини працівника, якщо останній міг та зобов`язаний був передбачити можливість настання нещасного випадку і при цьому не вжив усіх можливих заходів для його уникнення.

Колегія суддів наголошує, що пункт 3.11 Порядку № 1346 передбачає право комісії визнати, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків", якщо нещасний випадок стався унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Аналіз такого формулювання вказує на необхідність прямого причинно-наслідкового зв`язку між порушенням службової дисципліни та наявністю травми або поранення.

Але прямий причинно-наслідковий зв`язок, згідно встановлених фактичних обставин справи, відсутній. Існує прямий причинно-наслідковий зв`язок між діями двох невідомих осіб, які порушуючи громадський порядок, чинили опір працівнику міліції, одним з яких завдано позивачу тілесні ушкодження, та отриманням позивачем травми внаслідок таких протиправних дій безпосередньо під час виконання службових обов`язків по охороні публічного порядку й безпеки громадян на час проведення футбольного матчу на стадіоні "Металіст". З досліджених в судовому засіданні матеріалів службового розсідування, висновку службового розслідування, пояснень працівників поліції, які спільно з позивачем знаходилися на виконанні спеціального завдання по охороні громадського порядку, не можливо дійти висновку про нехтування позивачем своїх професійних обов`язків. Навпаки позивачем вчинялися дії щодо затримання порушників громадського порядку та припинення вчинення ними хуліганських дій, тобто вчинення своїх безпосередніх професійних обов`язків.

До того ж колегія суддів враховує, що стверджуючи про порушення позивачем службової дисципліни, відповідачем одночасно не вирішено питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, обмежившись стосовно нього усним попередження щодо необхідності додержання службової дисципліни. Такі дії відповідача є суперечливими та підтверджують висновок суду першої інстанції про відсутність в діях позивача порушень правил професійної безпеки.

Додатком № 1 до Інструкції про оперативне інформування в органах і підрозділах внутрішніх справ, внутрішніх військах і навчальних закладах МВС України, затверджених наказом МВС України № 940-2012 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), затверджено перелік кримінальних правопорушень, інших правопорушень, надзвичайних ситуацій та інших подій, інформація про які подається до МВС України, головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, на транспорті, Головного управління внутрішніх військ МВС України, в пункті 49 якого, до такого переліку віднесено загибель, поранення або нанесення тілесних ушкоджень, травмування працівника ОВС, військовослужбовця внутрішніх військ, їх близьких родичів, знищення або пошкодження їхнього майна у зв`язку з виконанням працівником чи військовослужбовцем службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку, громадської безпеки та у боротьбі зі злочинністю.

Встановлено, що за фактом спричинення тілесних ушкоджень позивачу 24.05.2018 внесено інформацію до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001198, відкрито кримінальне провадження з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 342 КК України (опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків) (а.с. 38).

Отже, внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 345 Кримінального кодексу України, підтверджує факт, що нещасний випадок з позивачем трапився при виконанні службових обов`язків.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 345 Кримінального кодексу України, підтверджує факт, що нещасний випадок з позивачем трапився при виконанні службових обов`язків, а тому оскаржувані акти форма Н-5 та форма НТ прийняті необґрунтовано, на підставі помилкових висновків про наявність у діях позивача порушення службової дисципліни, а тому є протиправними і підлягають скасуванню.

Щодо доводів заявника апеляційної скарги про наявність у посадових осіб Головного управління Національної поліції в Харківській області дискреційних повноважень надавати самостійну оцінку службовому розсілдуванню, колегія суддів зазначає таке.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Рисовський проти України" (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу "належного врядування".

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах "Beyeler v. Italy" № 33202/96, "Oneryildiz v. Turkey" № 48939/99, "Moskal v. Poland" № 10373/05).

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі "Hasan and Chaush v. Bulgaria" № 30985/96).

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

Натомість, у межах даної справи ГУНП у Харківській області помилково вважає свої повноваження дискреційними. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 208/8402/14-а та від 29.03.2018 у справі № 816/303/16.

За правилами ч. ч. 3-4 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зі змісту наведених норм випливає, що втручанням у дискреційні повноваження суб`єкту владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов`язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб`єкта владних повноважень.

Тобто законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження).

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі "Олссон проти Швеції" від 24.03.1988) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

При цьому судовою колегією враховується, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верхового Суду України від 16.09.2015 року у справі №21-1465а15 та від 02.02.2016 у справі №804/14800/14.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що будь-яких інших доказів на підтвердження факту порушення позивачем дисципліни, що призвело до отримання ним тілесних ушкоджень в оскаржуваному рішенні Головного управління Національної поліції у Харківській області судом не виявлено, а тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що нещасний випадок (заподіяння тілесних ушкоджень), що стався 23.05.2018 з позивачем під час охорони публічного порядку й безпеки громадян на час проведення футбольного матчу на стадіоні "Металіст", слід вважати таким, що відбувся в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з урахуванням обраного судом способу захисту порушених прав позивача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2019 по справі № 520/10392/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 08.07.2019.