Справа № 520/10438/18
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 р.Справа № 520/10438/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

представника позивача Гудзь С.В.

представника відповідача Воронкова С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 26.12.18 року по справі № 520/10438/18

за позовом ОСОБА_1

до Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова

про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова від 26.10.2018 про відмову мені, ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років.

- зобов`язати Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років строк навчання у Луганському інституті внутрішніх справ МВС України з 24.09.1993 по 11.07.1997 (3 роки 9 місяців 18 днів) як військову службу, а також до стажу роботи на посаді прокурорів періоди роботи з 27.07.2001 по 05.08.2002 на посаді слідчого прокуратури м.Брянки та з 05.08.2002 по 16.04.2013 на посаді старшого слідчого прокуратури м.Брянки (загалом 11 років 8 місяців 20 днів) включно.

- зобов`язати Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова призначити пенсію відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» за вислугу років з 24.10.2018 у розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, відповідно до довідки про складові заробітної плати № 18-367 вих-18 від 09.10.2018 та довідки про складові заробітної плати № 18-597 вих-18 від 31.10.2018.

В обґрунтування позивач зазначав, що відповідачем протиправно відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років, у зв`язку з помилковим не зарахуванням деяких періодів до стажу, що дає право на пенсію за вислугу років.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова від 26.10.2018 про відмову мені, ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років.

Зобов`язано Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за вислугу років строк навчання у Луганському інституті внутрішніх справ МВС України з 24.09.1993 по 11.07.1997 (3 роки 9 місяців 18 днів) як військову службу, а також до стажу роботи на посаді прокурорів періоди роботи з 27.07.2001 по 05.08.2002 на посаді слідчого прокуратури м. рянки та з 05.08.2002 по 16.04.2013 на посаді старшого слідчого прокуратури м. Брянки (загалом 11 років 8 місяців 20 днів) включно.

Зобов`язано Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова призначити пенсію ОСОБА_1 відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» за вислугу років з 24.10.2018 у розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, відповідно до довідки про складові заробітної плати № 18-367 вих-18 від 09.10.2018 та довідки про складові заробітної плати № 18-597 вих-18 від 31.10.2018.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просили залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 26 вересня 2018 року позивач звернувся до Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова (далі відповідач) з заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про прокуратуру» та з додатковою заявою від 24 жовтня 2018 року, якою долучив документи на підтвердження стажу роботи.

Листом за № 16454/48-02-01 від 08.11.2018 відповідачем повідомлено про прийняте рішення управління від 26.10.2018, яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії за вислугу років з підстав того, що за наданими позивачем документами стаж роботи за вислугу років на думку Відповідачі складає, 22 роки 04 місяці 00 днів, з яких стаж роботи на посадах прокурорів складає 5 років 05 місяців 00 днів, тобто є недостатнім, у зв`язку з чим право на пенсію за вислугу років згідно пункту 1 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-УІІ від 14.10.2014 року відсутнє.

Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 11.09.1992, виданої на ім`я позивача встановлено, що у ній наявні такі записи:

УМВС України у Полтавській області:

- з 24.09.1993 по 11.08.1998 служба в органах внутрішніх справ України безперервно чотири роки десять місяці сімнадцять днів, запис внесений на підставі наказу №7 ос від 24.09.1993, наказу УМВС № 54 ос від 11.08 1998;

УМВС України у Луганській області:

- з 07.04.1999 по 22.06.2001 служба в органах внутрішніх справ України безперервно два роки два місяці п`ятнадцять днів, запис внесений на підставі наказу УМВС №126 від 07.04.1999. наказу УМВС № 122 від 22.06.2001;

Прокуратура Луганської області:

- 27.07.2001 прийнятий слідчим прокуратури м. Брянки, підстава наказ № 615 від 27.07.2001;

- 05.08.2002 призначений старшим слідчим прокуратури м. Брянки, підстава наказ № 835 від 05.08.2002;

- 16.04.2013 призначений старшим прокурором прокуратури м. Брянки, підстава наказ № 568 від 16.04.2013;

- 09.10.2013 призначений старшим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури області управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Луганської області, підстава наказ № 1750к від 09.10.2013;

- 09.10.2014 звільнений із займаної посади в порядку переведення до органів прокуратури Харківської області, підстава наказ № 181 Зк від 09.10.2014;

Прокуратура Харківської області:

- 10.10.2014 призначений прокурором відділу нагляду за додержанням законів у сфері протидії корупції та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні правопорушення управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури Харківської області, підстава наказ № 2098к від 10.10.2014;

- 29.01.2015 призначений старшим прокурором відділу нагляду за додержанням законів у сфері протидії корупції та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні правопорушення управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури Харківської області, підстава наказ № 301к від 29.01.2015;

- 05.03.2015 переведений прокурором відділу нагляду за додержанням законів у сфері протидії корупції та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні правопорушення управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури Харківської області, підстава наказ № 644к від 05.03.2015;

- 15.04.2015 переведений старшим прокурором відділу нагляду за додержанням законів у сфері протидії корупції та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні правопорушення управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури Харківської області, підстава наказ № 985к від 15.04.2015;

- 31.08.2015 переведений прокурором відділу нагляду за додержанням законів у сфері протидії корупції та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про корупційні правопорушення управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури Харківської області, підстава наказ № 2553к від 31.08.2015;

- 05.01.2016 переведений прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Харківської області, підстава наказ № 55к від 05.01.2016, де і працюю на цей час.

Відповідно до довідки Луганського державного університету внутрішніх справ імені Е.О. Дідоренка (даті ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка) від 10.10.2018 за № 188 ОСОБА_1 наказом Луганського інституту внутрішніх справ МВС України (далі ЛІВС МВС України) № 7 о/с від 24.09.1993 з 24.09.1993 зарахований на посаду курсанта 1-го курсу (денної форми навчання) та йому присвоєно спеціальне звання «рядовий міліції». Наказом МВС №276 о/с від 12.07.1997 йому було присвоєно спеціальне звання начальницького складу «лейтенант міліції». 11.07.1997 ОСОБА_1 закінчив Луганський інститут внутрішніх справ МВС України та був відряджений для подальшого проходження служби до УМВС України в Луганській області (наказ ЛІВС № 88 від 13.07.1997). ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка є правонаступником ЛІВС МВС України.

За даними довідки ліквідаційної комісії ГУ УМВС України у Луганській області № 6/2-432ЛК від 12.10.2018, старший лейтенант міліції ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 24.09.1993 по 11.08.1998 та з 07.04.1999 по 22.06.2001 на посадах атестованого складу, зокрема:

- з 24.09.1993 по 12.08.1997 курсант Луганського інституту внутрішніх справ МВС України, підстава наказ ЛІВС № 7від 24.09.1993;

- з 12.08.1997 по 15.11.1997 дільничний інспектор міліції Крюмівського районного відділу Кременчуцького міського управління УМВС України у Полтавській області, підстава наказ УМВС № 56 від 26.08.1997;

- з 15.11 1997 по 20.01.1998 дільничний інспектор міліції Миргородського міського відділу УМВС України у Полтавській області, підстава наказ УМВС №76 від 25.11.1997;

- з 20.01.1998 по 11.08.1998 оперуповноважений відділення кримінальної міліції у справах неповнолітніх Миргородського міського відділу УМВС України у Полтавській області, підстава наказ УМВС № ЗО від 20.01 1998;

- 11.08.1998 звільнено за п.64 «ж» (за власним бажанням), підстава наказ УМВС №54 від 11.08.1998;

- з 07.04.1999 по 22.06.2001 слідчий відділення розслідування тяжких злочинів по лінії карного розшуку слідчого відділу Первомайського міського відділу, з випробувальним терміном 1 рік. підстава наказ УМВС №126 від 07.04.1999;

- 22.06.2001 звільнено за п. 64 «ж» (за власним бажанням), підстава наказ УМВС № 122 від 22.06.2001.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є таким що має на день звернення стаж 26 роів 1 місяць 18 днів в тому числі спеціального стажу роботи на прокурорських посадах, що дає право на призначення пенсії - 17 років 1 місяць 20 днів, що є достатнім для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-УІІ, який набрав чинності з 15 липня 2015 року.

Колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014, який набрав чинності з 15.07.2015.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону № 1697-VII незалежність прокурора забезпечується належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням прокурора.

На час звернення позивача за призначенням пенсії питання призначення пенсії прокурорам врегульовано нормами Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII.

В свою чергу, статтею 86 Закону № 1697-VII визначено підстави та порядок призначення пенсії за вислугу років.

Згідно із ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше:

по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років;

з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років;

з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років;

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 того ж Закону пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч. 6 вказаної статті до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мати науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Відповідно до положень частини 8 ст. 86 Закону право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

Підпунктом 1 пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Закону № 1697-УІІ визнано таким, що втратив чинність із набрання чинності цим Законом Закон України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11 1991 (далі Закон № 1789-ХІІ), крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49. частини п`ятої статті 50. частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2. статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Відтак, частина 6 ст. 50-1 вказаного Закону № 1789-ХІІ не втратила чинність, та є чинною.

Так, частиною шостою статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ визначено, щодо вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Виходячи з приписів частини шостої статті 86 Закону № 1697-VII та частини шостої статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ до стажу роботи, що дає право на пенсію згідно зі статтею 86 Закону № 1697-УІІ має зараховуватися зокрема, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що вимога позивача про зарахування до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років строк навчання у Луганському інституті внутрішніх справ МВС України з 24.09.1993 по 11.07.1997 (3 роки 9 місяців 18 днів) у повному обсязі не відповідають вимогам чинного законодавства.

Відтак, висновок суду першої інстанції стосовно того, що строк навчання позивача у вищому навчальному закладі - Луганському інституті внутрішніх справ МВС України в якості курсанта в період з 24.09.1993 по 11.07.1997 має бути повністю зарахований до стажу роботи, що дає право на вислугу років, як прирівняний до строкової військової служби ( 3 роки 9 місяців 18 днів), є помилковим.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 стосовно неохідності зарахування до спеціального стажу роботи на прокурорських посадах, що дає право на призначення пенсії за статтею 86 Закону № 1697-VIІ роботу на посаді слідчого в органах прокуратури за період з 27.07.2001 по 16.04.2013, колегія суддів зазначає наступне.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом № 1697-УІІ, який набрав чинності з 15 липня 2015 року.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 16 Закону № 1697-VІІ незалежність прокурора забезпечується належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням прокурора.

Згідно з положенням частини 1 статті 86 Закону № 1697-VІІ прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, з 01 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки , у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років.

Відповідно до змісту частини 6 статті 86 Закону № 1697-VІІ до вислуги років, шо дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується, зокрема, час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, слідчими.

Відповідно до частини 5 розділу XIII «Перехідні положення» Закону № 1697-VІІ передбачено, що положення цього Закону, в тому числі статті 86, що регулює пенсійне забезпечення працівників органів прокуратури, поширюється на слідчих органів прокуратури до початку діяльності державного бюро розслідувань.

Отже, колегія суддів в цій частині погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії за вислугу років до відповідача Державне бюро розслідувань свою діяльність не розпочало, то періоди роботи з 27.07.2001 по 05.08.2002 на посаді слідчого прокуратури м. Брянки, з 05.08.2002 по 16.04.2013 на посаді старшого слідчого прокуратури м. Брянки (загалом 11 років 8 місяців 20 днів) підлягають зарахуванню до стажу роботи на прокурорських посадах.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 стосовно зобов`язання Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова призначити пенсію відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» за вислугу років з 24.10.2018 у розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, відповідно до довідки про складові заробітної плати № 18-367 вих-18 від 09.10.2018 та довідки про складові заробітної плати № 18-597 вих-18 від 31.10.2018, колегія суддів зазначає наступне.

Спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Тобто, відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, прийняти за клопотаннями відповідне рішення або ні. Безперечно, правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що ефективним способом захисту прав позивача буде зобов`язати Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру".

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, зробив передчасні висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 року по справі № 520/10438/18, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню в частині зобов`язання Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за вислугу років строк навчання у Луганському інституті внутрішніх справ МВС України з 24.09.1993 по 11.07.1997 (3 роки 9 місяців 18 днів) та зобов`язання Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова призначити пенсію ОСОБА_1 відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» за вислугу років з 24.10.2018 у розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, відповідно до довідки про складові заробітної плати № 18-367 вих-18 від 09.10.2018 та довідки про складові заробітної плати № 18-597 вих-18 від 31.10.2018 з ухваленням нового рішення про зобов`язання Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за вислугу років половину строку навчання у Луганському інституті внутрішніх справ МВС України, а саме: 1 рік 10 місяців 24 дня, та зобов`язання Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 року по справі № 520/10438/18 скасувати в частині зобов`язання Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за вислугу років строк навчання у Луганському інституті внутрішніх справ МВС України з 24.09.1993 по 11.07.1997 (3 роки 9 місяців 18 днів) та зобов`язання Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова призначити пенсію ОСОБА_1 відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» за вислугу років з 24.10.2018 у розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, відповідно до довідки про складові заробітної плати № 18-367 вих-18 від 09.10.2018 та довідки про складові заробітної плати № 18-597 вих-18 від 31.10.2018.

Прийняти в цій частині постанову, якою зобов`язати Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за вислугу років половину строку навчання у Луганському інституті внутрішніх справ МВС України, а саме: 1 рік 10 місяців 24 дня.

Зобов`язати Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру".

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 року по справі № 520/10438/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 11.07.2019 року