Справа № 807/1483/16
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 рокуЛьвів№ 857/1079/18

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Качмара В. Я., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н. В.,

розглянувши у судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2017 року (постанова ухвалена у м. Ужгороді судом у складі головуючого судді Скраль Т. В.) у справі № 807/1483/16 за адміністративним позовом Ужгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області (правонаступник Головне управління ДФС у Закарпатській області) до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року Ужгородська ОДПІ Головного управління ДФС у Закарпатській області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 суму податкового боргу у розмірі 8378, 53 грн за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості».

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь відповідного бюджету суму податкового боргу у розмірі 8378, 53 грн за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості».

Постанову суду першої інстанції оскаржила ОСОБА_1 , подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та такою, що суперечить нормам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, оскільки прийнята з неправильним та неповним дослідженням доказів та застосуванням норм права. Суд першої інстанції залишив поза увагою, що податкове повідомлення-рішення позивача не було отримано ОСОБА_1 , а сума податкового боргу, заявленого до стягнення, не є узгодженою.

Також суд не врахував, що податкове повідомлення-рішення від 16.06.2015 не містить підпису керівника податкової інспекції, а розрахунок податкового зобов`язання є помилковим, оскільки не відповідає рішенню Холмківської сільської ради від 05.07.2013, яким визначено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2014 рік. Крім того, будинок, який є об`єктом оподаткування, знаходиться у спільній сумісній власності ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_2 .

Апелянт просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову позивачу в задоволенні позову.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що з ОСОБА_1 слід стягнути 8378, 53 грн, оскільки відповідачкою в добровільному порядку не вжито заходів щодо погашення заборгованості зі сплати податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості».

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує таке.

У справі встановлено, що ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

16.06.2015 Ужгородською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № 18498-17, яким ОСОБА_1 визначено загальну суму податкового зобов`язання за платежем 50 18010200 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості» у розмірі 8378, 53 грн.

Сума податкової заборгованості, яка числиться за відповідачкою, підтверджується також розрахунком податкової заборгованості, що долучений до позивачем матеріалів справи (а. с. 7).

04.01.2016 Ужгородською ОДПІ сформовано податкову вимогу № 139-25, якою ОСОБА_1 зобов`язано сплатити податковий борг у розмірі 8378, 53 грн.

Податкове повідомлення-рішення Ужгородської ОДПІ № 18498-17 від 16.06.2015 та податкова вимога № 139-25 від 04.01.2016 про сплату податкового боргу були направлені на адресу ОСОБА_1 рекомендованими листами, які повернулися на адресу інспекції відповідно до довідки Ф20 «за закінченням терміну зберігання».

ОСОБА_1 оскаржила в судовому порядку податкове повідомлення-рішення Ужгородської ОДПІ № 18498-17 від 16.06.2015 (справа № 807/527/17).

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.06.2019 провадження у справі № 807/527/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 18498-17 від 16.06.2015 закрито у зв`язку з смертю позивачки.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з пп. 266.3.2, 266.7.1 статті 266 Податкового кодексу України, податок на нерухоме майно (як житлове, так і нежитлове), що перебуває у власності громадян, нараховується контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пп. 63.2, 63.5 ст. 63 Податкового кодексу України, взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків. Всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 45.1 статті 45 Податкового кодексу України, визначено, що платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Відповідно до п. 58.2 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 58.3 цієї статті податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

За правилами п. 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пп. 20.1.19 п. 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п. 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Згідно з п. 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 не було вжито заходів щодо погашення податкового боргу, що виник на підставі податкового повідомлення-рішення Ужгородської ОДПІ № 18498-17 від 16.06.2015, яке у встановленому порядку не скасоване та є чинним.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 8378, 53 грн за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості».

Разом з тим, встановлено, що відповідачка у справі ОСОБА_1 померла, що підтверджується ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.06.2019 про закриття провадження у справі № 807/527/17.

Відповідно до статті 319 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення, не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування та закриття провадження у справі відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2017 року у справі № 807/1483/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді В. Я. Качмар
Д. М. Старунський