Справа № 826/10797/15
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

09 липня 2019 року

м. Київ

справа №826/10797/15

адміністративне провадження №К/9901/61064/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.,

суддів: Бучик А.Ю., Стеценка С.Г.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 826/10797/15

за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни (далі - Уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк») та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк»

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2015, ухвалену у складі судді Гарника К.Ю. та

постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2018, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Степанюка А.Г., суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І. -

ВСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. 05.06.2015 ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому висловила прохання:

визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» щодо відмови включити її до Переліку вкладників ПАТ «Старокиївський банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

визнати протиправним та скасувати наказ Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» від 29.08.2014 № 61 в частині визнання нікчемними всіх транзакцій та правочинів (договорів), зупинення перерахування/виплат за транзакціями і правочинами щодо неї із визначенням суми відшкодування 199 223,51 грн;

зобов`язати Уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» включити її до Переліку вкладників ПАТ «Старокиївський банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду із визначенням суми відшкодування 199 223,51 грн.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_2 зазначила, що Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» порушено її право на відшкодування гарантованої суми вкладу за рахунок коштів Фонду.

2. Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 30.06.2015 частково задовольнив позовні вимоги:

визнав протиправним та скасував рішення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» про визнання нікчемними правочинів, укладених між позивачем та банком від 17.04.2014 № 7669 та від 14.05.2014 № 05/1314-2014, оформлене наказом від 29.08.2014 № 61 (згідно Переліку).

зобов`язав Уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» надати до Фонду додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_2

зобов`язав Фонд здійснити необхідні дії для включення ОСОБА_2 в Загальний реєстр вкладників ПАТ «Старокиївський банк», які мають право на отримання відшкодування за вкладами за рахунок коштів Фонду.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовив.

3. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 07.08.2018 скасував рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог до Фонду, ухвалив у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову до Фонду - відмовив.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2015 суд апеляційної інстанції - залишив без змін.

4. 06.06.2018 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Старокиївський Банк», у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, відповідач просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2015 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2018, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

5. Верховний Суд ухвалою від 11.09.2018 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. Суди встановили, що 17.04.2014 між ПАТ «Старокиївський банк» (банк) та ОСОБА_2 (клієнт) укладено договір банківського рахунку №7669.

Згідно із вказаним договором банк за заявою клієнта відкриває поточний (на вимогу) рахунок клієнта № НОМЕР_1 у гривні, та здійснює за ним операції згідно з діючим законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та чинними Умовами здійснення операцій за рахунками фізичних осіб в ПАТ «Старокиївський банк».

Крім того, 14.05.2014 року ПАТ «Старокиївський банк» (банк) та ОСОБА_2 (вкладник) укладено договір банківського вкладу №05/1314-2014, за умовами якого банк відкриває вкладнику вкладний (строковий) рахунок № НОМЕР_2 «Недільний» у гривні, а вкладник вносить на цей рахунок грошові кошти у сумі 199 000,00 грн.

Згідно з квитанцією від 12.06.2014 №63279 позивачем на депозитний рахунок № НОМЕР_1 за договором від 17.04.2014 №7669 внесено готівкові кошти у розмірі 199 000,00 грн.

При цьому, зі змісту виписки за період з 17.04.2014 по 09.07.2014 по рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що станом на 25.06.2014 на даному рахунку обліковувалися кошти в сумі 199 223,51 грн., які надійшли з вкладного рахунку № НОМЕР_2 з урахуванням відсотків за вкладом.

Строк повернення вкладу 21.05.2014, проте станом на момент звернення до суду вклад позивачу не повернуто.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17.06.2014 №385 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 17.06.2014 №50 «Про виведення з ринку та запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Старокиївський банк», згідно з яким 18.06.2014 по 18.09.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Старокиївський банк» - Пантіну Л.О.

Наказом Уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський банк» від 24.06.2014 №23 ухвалено здійснити у ПАТ «Старокиївський банк» перевірку договорів (інших правочинів), укладених ПАТ «Старокиївський банк» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку та які відповідають критеріям, передбаченим частиною другою статті 38 Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI).

Згідно з наказом Уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський банк» від 29.08.2014 №61 визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори) згідно з переліком, у тому числі договір банківського вкладу від 14.05.2014 №05/1314-2014 та прибутковий касовий ордер, платіжне доручення і меморіальний ордер по рахунку № НОМЕР_1 .

Постановою Правління Національного банку України від 11.09.2014 №563 відкликано банківську ліцензію та вирішено ліквідувати ПАТ «Старокиївський банк».

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 17.09.2014 № 92 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» та призначено Пантіну Л.О. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» строком на 1 рік з 18.09.2014 по 18.09.2015 включно.

На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 25.09.2014 по 04.11.2014 включно вкладники можуть звертатись до установ банку-агента Фонду - ПАТ КБ «Київська Русь».

Дізнавшись про відсутність себе у переліку вкладників, які мають прав на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Старокиївський банк», ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів того, що договір про відкриття банківського рахунку від 17.04.2014 № 7669 та договір банківського вкладу від 14.05.2014 № 05/1314-2014, укладені між позивачем та банком, є нікчемними у розумінні вимог цивільного законодавства України. Доказів, які б свідчили, що позивач не укладав таких договорів у письмовій формі, не вносив на рахунок банку грошових коштів відповідно до умов договорів, до суду надано не було. Та як наслідок судом не встановлено наявність правових підстав для невключення позивача до Переліку вкладників цього Банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Крім того, суд відхилив посилання Уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» на матеріали кримінального провадження № 0000367 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з огляду на те, що вироку суду, який набрав законної сили, у межах останнього ухвалено не було. Крім іншого, з метою повного, всебічного та об`єктивного захисту прав позивача суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зобов`язати Фонд здійснити необхідні дії для включення ОСОБА_2 у Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

8. Суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог до Фонду, керувався тим, що оскільки на момент затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників Уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» позивача до переліку вкладників включено не було, а прийняття рішення щодо затвердження загального реєстру, а також внесення до нього змін належить до виключної компетенції Фонду, то позовні вимоги до останнього є передчасними, з огляду на те, що Уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» не надано Фонду додаткової інформації про ОСОБА_2 як вкладника ПАТ «Старокиївський банк», тому підстави для зобов`язання Фонду внести такі зміни до загального реєстру вкладників відсутні, адже захисту підлягають виключно порушені права особи.

IV ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

9. Касаційна скарга Уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» мотивована, зокрема, тим, що укладені між позивачем та банком правочини є нікчемними у відповідності до положень пунктів 2 та 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, тому позивач не є тією особою, яка набула право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. Верховний Суд заслухав у попередньому судовому засіданні доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

11. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема Законом № 4452-VI.

12 Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

13. Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

14. Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

15. Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

16. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

17. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

18. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

19. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

20. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад, відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється Фондом відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.

21. Суд касаційної інстанції зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

22. Згідно з положеннями статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторони правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

23. При цьому при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону [частини другої статті 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI] незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписала уповноважена особа Фонду як особа, що здійснює повноваження органу управління банку.

24. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач є вкладником у розумінні приписів статті 2 Закону №4452-VI, вклад розміщено на рахунку в ПАТ «Старокиївський банк» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI. При цьому Уповноваженою особою не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Старокиївський банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до приписів Закону №4452-VI.

25. Отже, позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання Уповноваженої особи Фонду для подання до Фонду додаткової інформації щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Старокиївський банк» за рахунок Фонду.

26. Вказаний правовий висновок узгоджується з висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 802/351/16-а.

Велика Палата Верховного Суду погодилася з позицією судів попередніх інстанцій, які дійшли висновку, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

27. Разом з тим, суд касаційної інстанції не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування наказу уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» від 29.08.2014 № 61 у частині визнання нікчемними всіх транзакцій та правочинів (договорів), зупинення перерахування/виплат за транзакціями і правочинами щодо ОСОБА_2 , у тому числі договору банківського вкладу від 14.05.2014 №05/1314-2014 та прибуткового касового ордеру, платіжного доручення і меморіального ордеру по рахунку № НОМЕР_1 .

28. Згідно із частинами першою, другою та десятою статті 38 Закону № 4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 цієї статті.

29. За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 Закону № 4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

30. Як було зазначено вище, правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частина друга статті 215 ЦК України та частина третя статті 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів ПАТ «Старокиївський банк» із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

31. Такий висновок відображений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справах № 910/12294/16, від 16.05.2018 № 910/24198/16 та від 04.07.2018 № 819/353/16.

32. Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й вкладників банку), тому не можуть порушуватись будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу.

33. Із зазначеного можна зробити висновок, що права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

34. Отже, встановлена правова природа згаданого наказу (повідомлення про нікчемність) унеможливлює здійснення судового розгляду вимог про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» про визнання нікчемним правочину, укладеного між позивачем та банком, договору про відкриття банківського рахунку від 17.04.2014 № 7669 та договору банківського вкладу від 14.05.2014 № 05/1314-2014, оформленого у формі наказу від 29.08.2014 № 61 з Переліком, що додано до наказу, а тому провадження у цій частині адміністративної справи підлягає закриттю.

35. Таким чином, судові рішення в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказу уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» від 29.08.2014 № 61 у частині визнання нікчемними правочинами договору про відкриття банківського рахунку від 17.04.2014 № 7669 та договору банківського вкладу від 14.05.2014 № 05/1314-2014 слід скасувати, а провадження в наведеній частині підлягає закриттю.

36. Згідно із пунктом 1 частини першої статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених статтею 238 КАС України, а саме якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 354, 355, 356, 359 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіної Любові Олександрівни задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2015 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2018 скасувати в частині вимог про визнання протиправним та скасування наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни від 29.08.2014 № 61 про визнання нікчемними правочинами договору про відкриття банківського рахунку від 17.04.2014 № 7669 та договору банківського вкладу від 14.05.2014 № 05/1314-2014, укладених між Публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк» та ОСОБА_1 , а провадження у справі у цій частині закрити.

В решті постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2015 у нескасованій частині судом апеляційної інстанції та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07.08.2018 у справі № 826/10797/15 - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.І. Рибачук

А.Ю. Бучик

С.Г. Стеценко,

Судді Верховного Суду