Справа № 200/6528/19
Суддя: Томаш В. І.
Дата ухвалення: 2019-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 200/6528/19
Провадження № 2-а/200/586/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2019 року. Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі: головуючого судді - Томаш В.І., за участю секретаря - Кубрак К.В., розглянувши у м. Дніпро в спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Роти № 2 Батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенанта поліції Григоренко Антоніни Василівни «про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом на рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 9 квітня 2019 року інспектором Роти № 2 Батальйону № 2 УПП у Дніпропетровській області лейтенантом поліції Григоренко Антоніною Василівною була складена Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 1056104 відносно позивача за вчинення дій відповідальність за які передбачена ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за здійснення зупинки та стоянки на місці для інвалідів на автомобілі, чим позивач порушив п. 8.4 г ПДР України. Позивач вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому вважає винесену постанову незаконною, необґрунтованою, такою яка винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права та просить її скасувати.

По суті позовної заяви позивач вказує, що 9 квітня 2019 року приблизно о 17 годині 00 хвилин він, будучи співробітником охоронної фірми ПП «Явір-2005», на службовому спеціальному автомобілі «RENAULT DUSTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі групи швидкого реагування ПП «Явір-2005» виїхав на спрацювання «тривожної» кнопки у супермаркеті «Варус» за адресою м. Дніпро, пр. Б. Хмельницького (Г.Сталінграда), 118-д, що підтверджується списком подій по об`єкту № 151154 за 09.04.2019 рік та Довідкою. По доповіді оператора пульта спостереження невідомий громадянин вчиняв протиправні дії у приміщенні супермаркету «Варус» за вказаною адресою, чим порушував громадський порядок та створював загрозу власності, правам і свободам громадян. Під`їхавши до входу в супермаркет позивач припаркував автомобіль «RENAULT DUSTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на найближче вільне місце, у зв`язку із необхідністю якнайшвидшого припинення протиправних дій невідомого громадянина, врятування майна та життя і здоров`я громадян і зі своїм напарником рушив до супермаркета. Як зазначає позивач, жодних знаків які забороняли б паркування на зайнятому ним місці не було.

Позивач наполягає на тому, що він діяв у стані крайньої необхідності, адже як співробітник ПП «Явір-2005» виконуючи службові обов`язки у складі групи швидкого реагування приїхав на спрацювання «тривожної» кнопки та вчиняв усі можливі законні дії спрямовані на якнайшвидше припинення протиправних дій невідомої особи у приміщенні супермаркету «Варус» за вказаною адресою, якими останній порушував громадський порядок та створював загрозу власності, правам і свободам громадян. При цьому, будь-які дорожні знаки які б забороняли позивачу паркування на зайнятому ним місці були відсутні, іншими засобами припинити вказані протиправні дії невідомої особи було неможливо та можлива заподіяна позивачем шкода є значно меншою ніж відвернена ним шкода.

По приїзду співробітників УПП у Дніпропетровській області на виклик невідомої особи позивач намагався надати пояснення з посиланням на той факт, що дії останнього, якщо б і мали місце бути, то не мали умислу порушити чинне законодавство України у сфері дорожнього руху, а навпаки позивач діяв я у стані крайньої необхідності з метою припинення протиправних дій невідомої особи у приміщенні супермаркету «Варус», намагався пояснити що передбачений законодавством дорожній знак або дорожня розмітка що встановлює місце для зупинки та стоянки для інвалідів відсутні, а отже позивач не міг вчинити інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Але інспектор Роти № 2 Батальйону № 2 УПП у Дніпропетровській області лейтенант поліції Григоренко Антоніна Василівна доводи позивача, що він діяв у стані крайньої необхідності, не взяла до уваги, так само як і проігнорувала посилання позивача на відсутність відповідного дорожнього знаку або дорожньої розмітки у місці паркування. Також відповідач не надав позивачу можливості скористатися правовою допомогою адвоката, надати власні докази, залучити свідків, а також не пред`явив на вимогу позивача докази вчинення ним адміністративного правопорушення на яких базується позиція відповідача і які покладені в основу винесення оскаржуваної постанови.

Насамперед, діями поліцейських було порушено наступні вимоги діючого законодавства.

Положення ст. 251 КУпАП, де передбачено: доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, не було відібрано та взято до уваги пояснення позивача, не надано доказів фіксації протиправного діяння відображеного в оскаржуваній Постанові, не залучені поняті, не опитані свідки, не було встановлено чи є місце, на якому здійснено паркування, місцем паркування для інвалідів відповідно до організації дорожнього руху на вказаній ділянці місцевості, зважаючи на відсутність встановлених законодавством дорожніх знаків та дорожньої розмітки.

Статтю 280 КУпАП в якій встановлено: орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини не було з`ясовано відповідачем.

Частину 1 статті 268 КУпАП якою внормовано, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідачем не роз`яснено позивачу прав та обов`язків, не надано можливості подати власні докази, ознайомитися з матеріалами справи, зокрема із доказами вчинення правопорушення, як і не надано можливості скористатися правовою допомогою адвоката.

Пункти 1 та 4 статті 247 КУпАП згідно якого провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема: відсутність події і складу адміністративного правопорушення, вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Положеннями ст. 17 КУпАП передбачено, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Приписи ст. 18 КУпАП в яких зазначено: не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Позивач просить, у зв`язку із незаконністю, необґрунтованістю, порушенням норм матеріального і процесуального права, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 1056104від 09.04.2019 року, винесену інспектором Роти № 2 Батальйону № 2 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенантом поліції Григоренко Антоніною Василівною, якою позивача ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 гривень, провадження у справі закрити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Хрипунов Д.Г. не з`явилися, але надали до суду письмову заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, але в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, надав письмові пояснення, в яких зазначає про законність і обґрунтованість винесеної ним Постанови, просить суд залишити позовну заяву без задоволення. Відповідач на підтвердження власної позиції та обставин зазначених в оскаржуваній постанові будь - яких доказів суду не надав, хоча не був позбавлений такого права.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕАВ № 1056104 інспектором лейтенантом поліції Григоренко Антоніною Василівною (2 батальйон, 2 рота) було застосовано адміністративне стягнення відносно позивача у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 грн. за те, що 09.04.2019 року в м. Дніпрі по вул. Героїв Сталінграда, 118-д, водій ОСОБА_1 здійснив зупинку та стоянку на місці для інвалідності без позначки інвалідності на автомобілі «RENAULT DUSTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим порушив п. 8.4 г ПДР України (порушення вимог інформаційно-вказівних знаків).

Відповідно до статті 222 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 5 статті 122 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015року за № 1395).

Частиною 5 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".

В постанові зазначено, що позивачем порушено п.8.4 г ПДР України.

Відповідно до п. 8.4 г ПДР України, наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом досліджено наявні в матеріалах справи докази, в тому числі, але не виключно надані позивачем фотографії місця скоєння правопорушення, з яких вбачається, що автомобіль «RENAULT DUSTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було припарковано позивачем, перебуває на місці для паркування де відсутня розмітка та не встановлено знаки які вказують на те, що це місце для паркування призначене тільки для зупинки чи стоянки транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю. Крім того, Довідкою та Списком подій по об`єкту № 151154 за 09.04.2019 рік, які надані позивачем, підтверджується прибуття позивача у складі групи швидкого реагування ПП «Явір-2005» на спрацювання «тривожної» кнопки у супермаркеті «Варус» за адресою м. Дніпро, пр. Б. Хмельницького (Г.Сталінграда), 118-д, для припинення правопорушення, усунення небезпеки, яка загрожує громадському порядку і власності громадян. Зазначені докази у своїй сукупності в повному обсязі підтверджують обставини на які посилається позивач та спростовують посилання відповідача на правомірність, законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови.

Відповідач будь-яких доказів суду не надав, хоча мав об`єктивну можливість та не був позбавлений такого права.

Аналізуючи вищевикладене у сукупності з наявними у справі доказами, суд приходить до висновку, що саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п.8.4 г ПДР України, та притягнення останнього до відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП. Відповідач же відповідно до ч. 2 ст. 77 КАСУ не надав суду належних і допустимих доказів (фото -, відео фіксація, показання свідків і т.д.), що позивачем було порушено відповідні вимоги ПДР України.

Оскільки позивач - водій стверджує, що не порушував п. 8.4 г ПДР України, а відповідачем не доведено порушення позивачем Правил дорожнього руху, то суд вважає рішення відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності неправомірним.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає, що постанова серії ЕАВ №1056104 від 09.04.2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 1020 грн. є протиправною, оскільки вина позивача не доведена.

Відповідно до ст.143 КАС України судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.2, 19-20, 205, 241-243,286 КАС України, ст.247, 293 КУпАІІ, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 1056104 від 09.04.2019 року, винесену інспектором Роти № 2 Батальйону № 2 УПП у Дніпропетровській області лейтенантом поліції Григоренко Антоніною Василівною, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.122 КУпАП - закрити.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабушкінського

районного суду В.І.Томаш