Справа № 161/17265/15-а
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 липня 2019 року

Київ

справа №161/17265/15-а

адміністративне провадження №К/9901/12840/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стеценка С.Г.,

суддів: Рибачука А.І., Тацій Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2016 (колегія у складі: головуючого судді Онишкевича Т.В., суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.)

у справі № 161/17265/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради, виконавчого комітету Луцької міської ради

про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради, виконавчого комітету Луцької міської ради в якому просила скасувати рішення Комісії з питань призначення державних та соціальних допомог щодо відмови в призначенні субсидії ОСОБА_1 та зобов`язати Комісію з питань призначення державних та соціальних допомог при Департаменті соціальної політики Луцької міської ради призначити ОСОБА_1 субсидію на оплату житлово-комунальних послуг на весь опалювальний сезон 2015-2016 років.

Свій позов ОСОБА_1 мотивує тим, що 18.08.2015 вона звернулася до відповідача за призначенням житлової субсидії у зв`язку з неможливістю сплати комунальних послуг за квартиру АДРЕСА_1 . На час подання заяви про призначення субсидії в квартирі було зареєстровано дві особи: вона та її брат ОСОБА_2 Проте останній фактично проживає в с. Дачне Ківерцівського району, про що подано відповідну довідку. Крім цього, інспектором Департаменту соціальної політики Луцької міської ради було здійснено обстеження матеріально-побутових умов її домогосподарства та складено акт із зазначенням про те, що ОСОБА_2 фактично не проживає у вказаному приміщенні.

23.10.2015 відповідач надіслав їй відмову у призначенні субсидії, посилаючись на п. 7 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 21 жовтня 1995 року. Вважає, що вищевказане рішення про відмову в наданні субсидії є незаконним, оскільки вона подала всі необхідні документи для призначення субсидії, до кола осіб, які не мають права на отримання субсидії, відповідно до п. 5 Положення, вона не входить, оскаржуване рішення прийнято із запізненням, що позбавило її можливості оскаржити його до початку опалювального сезону.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 січня 2016 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано дії Комісії з питань призначення державних соціальних допомог Виконавчого комітету Луцької міської ради щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 субсидії на оплату житлово-комунальних послуг неправомірними. Скасовано рішення Комісії з питань призначення державних соціальних допомог Виконавчого комітету Луцької міської ради оформлене протоколом № 19 від 13.10.2015 в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Зобов`язано Комісію з питань призначення державних соціальних допомог Виконавчого комітету Луцької міської ради призначити ОСОБА_1 субсидію на оплату житлово-комунальних послуг з серпня 2015 року по липень 2016 року. В позові ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання дій неправомірними та скасування рішення про відмову в призначенні субсидії та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року скасовано постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 січня 2016 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 та прийнято нову, якою у задоволенні таких позовних вимог відмовлено. В решті постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 січня 2016 року залишено без змін.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що позивач надала відповідні документи, які дають право на призначення субсидії. Крім того, працівниками Департаменту соціальної політики 18.09.2015 було здійснено обстеження матеріально-побутових умов сім`ї заявника та зазначено, що ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_2 з сім`єю. Таким чином, при розгляді питання про призначення позивачу субсидії Комісія повинна була врахувати, що брат позивача хоча і зареєстрований, проте не проживає за зазначеною адресою, а тому в даному випадку субсидія повинна розраховуватися виходячи з кількості осіб зареєстрованих у житловому, які фактично у ньому проживають.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції виходив з того, що рішення про призначення субсидій у всіх випадках приймають структурні підрозділи з питань соціального захисту населення, а однією з підстав для цього в окремо передбачених випадках можуть бути відповідні рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради або утвореної ними комісії та акти обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства. Оскільки, Комісія утворена за пропозицією Департаменту рішенням Виконкому від 13 січня 2010 року № 9-1 не є суб`єктом владних повноважень у розумінні вимог КАС України, оскільки не наділена правом приймати нормативно-правові акти чи акти індивідуальної дії, а її рішення фактично носять попередній характер і можуть слугувати підставою для прийняття відповідного рішення щодо призначення субсидії Департаментом.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

19 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2016, в якій просить вказане рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 січня 2016 року.

В обґрунтування вимог касаційної скарги позивач вказує на те, що компетенція, повноваження і завдання, якими наділена Комісія з питань призначення державних соціальних допомог Виконавчим комітетом Луцької міської ради, полягає в тому, що ця Комісія здійснює юридичну-владну діяльність у сфері, зокрема призначення субсидій. Отже, Комісія виконавчого комітету Луцької міської ради, як колегіальний орган, приймаючи рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні субсидій діяла як суб`єкт владних повноважень в порядку визначеному Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, на що суд апеляційної інстанції не звернув уваги.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 24 травня 2016 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». З цієї дати набула чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС України, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 червня 2019 року, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стеценко С.Г., судді: Рибачук А.І., Тацій Л.В., справу передано головуючому судді.

Ухвалою Верховного Суду від 08 липня 2019 року закінчено підготовку справи до касаційного розгляду та призначено до розгляду в порядку спрощеного (письмового) провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

18.08.2015 ОСОБА_1 звернулася до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг.

Вказаною заявою позивач повідомила відповідача про відсутність за місцем проживання ОСОБА_2

Посадовою особою Департаменту соціальної політики Луцької міської ради складено Акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 18 вересня 2015 року та встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 фактично не проживає, а проживає в АДРЕСА_2 з сім`єю.

Відповідно до протоколу засідання Комісії з питань призначення державних соціальних допомог від 13 жовтня 2015 року № 19, Комісія, результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення субсидії прийняла рішення про відмову у призначенні субсидії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848. Зі змісту протоколу вбачаються, що причиною для відмови у призначенні субсидії слугувало те, що кількість фактично проживаючих зареєстрованих в житловому приміщенні осіб є меншою ніж кількість зареєстрованих в приміщенні осіб.

Вважаючи протиправним рішення про відмову у призначенні субсидії, позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива визначає Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 (далі - Положення).

Відповідно до абзацу першого пункту 2 Положення, право на отримання адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива поширюється на громадян, які проживають у житлових приміщеннях (будинках) державного та громадського житлового фонду, в тому числі у гуртожитках, - на оплату користування житлом; приватного житлового фонду та фонду житлово-будівельних (житлових) кооперативів - на оплату утримання житла; житлового фонду незалежно від форм власності - на оплату комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

Пунктом 3 Положення визначено, що призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад. У сільській місцевості приймання заяв з необхідними документами для призначення субсидій та передачу їх відповідним структурним підрозділам з питань соціального захисту населення здійснюють уповноважені особи, які визначаються виконавчими органами сільських і селищних рад.

Абзацами першим-третім, шостим пункту 4 Положення встановлено, що субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги, скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами з урахуванням пільг, які надаються відповідно до законодавства, і обсягом визначеного Кабінетом Міністрів України обов`язкового відсотка платежу.

Соціальні норми житла та соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами встановлюються Кабінетом Міністрів України.

В окремих випадках за рахунок коштів, передбачених для надання субсидій, виходячи з конкретних обставин субсидії можуть призначатися структурними підрозділами з питань соціального захисту населення непрацездатним особам, які проживають самі, на понаднормову площу житла за рішеннями районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад або комісій, які ними утворюються. Рішення про призначення (непризначення) субсидій у таких випадках приймається на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї і переглядається у разі зміни складу осіб, зареєстрованих у такому приміщенні, працевлаштування таких осіб або виникнення в них інших джерел доходів. Положення про комісії затверджують органи, які їх утворили.

Норми забезпечення населення скрапленим газом, твердим та рідким пічним побутовим паливом, згідно з якими призначаються субсидії, визначаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Абзацом першим пункту 6 Положення встановлено, що субсидія призначається одній із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб. В окремих випадках на підставі рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської і районної ради або утвореної ними комісії та акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства субсидія може призначатися особі, яка не зареєстрована, але фактично проживає у житловому приміщенні (будинку) на підставі договору найму (оренди) житла, або індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію.

За приписами абзаців першого-четвертого пункту 7 цього ж Положення, субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних на строкову військову службу.

Кількість зазначених осіб визначається на початок місяця, в якому надійшло звернення за призначенням субсидії, а у разі повторного призначення субсидії на наступний період - на початок місяця, з якого призначається субсидія.

У разі коли кількість фактично проживаючих зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб є меншою, ніж кількість зареєстрованих у такому приміщенні (будинку) осіб, субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, які фактично у ньому проживають, на підставі рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради або утвореної ними комісії. Під час прийняття рішень у таких випадках враховується наявність документів, що підтверджують тимчасову відсутність осіб з числа зареєстрованих (довідки, що підтверджують місце перебування особи на території іншої адміністративно-територіальної одиниці у зв`язку з роботою, лікуванням, навчанням, довготривалим відрядженням, відбуванням покарання, довідки про оплату житлово-комунальних послуг в іншому житловому приміщенні (будинку), акти обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства селищної, сільської або міської ради, акти житлово-експлуатаційних організацій про фактично проживаючих осіб, договори оренди житла в іншому місці). У разі відсутності документів, що підтверджують тимчасову відсутність осіб з числа зареєстрованих, рішення приймається на підставі актів обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.

На підставі рішення районної, районної у мм. Києві і Севастополі держадміністрації та виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради або утвореної ними комісії, прийнятого у порядку, передбаченому абзацом третім цього пункту, підприємства - виробники/виконавці житлово-комунальних послуг не нараховують плату за послуги на осіб, які зареєстровані, але фактично не проживають у житловому приміщенні (будинку).

При цьому, відповідно до підпункту 5 пункту 5 Положення, субсидія не призначається, якщо будь-хто із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії (призначенням субсидії без звернення) здійснив купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив послуги з будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв`язку, крім житлово-комунальних послуг у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами та медичних послуг, пов`язаних із забезпеченням життєдіяльності, на суму, яка на дату купівлі (оплати) перевищує 50 тис. гривень.

У свою чергу, пунктом 5-1 Положення передбачено, що виходячи з конкретних обставин, що склалися, на підставі рішень районних, районних у містах Києві і Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад або утворених ними комісій структурні підрозділи з питань соціального захисту населення можуть призначати субсидії, як виняток, у разі наявності умов, зазначених у пункті 5 цього Положення. Рішення про призначення (непризначення) субсидії в таких випадках приймається на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства. Форма акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства затверджується Мінсоцполітики.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, згідно з підпунктом 2.1.1, пунктом 2.2, 2.3 Положення про комісію з питань призначення державних соціальних допомог, затвердженого рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 13 січня 2010 року № 9-1, комісія з питань призначення державних соціальних допомог Луцької міської ради розглядає, серед іншого, питання щодо призначення житлових субсидій, виходячи з конкретних обставин, що склалися в сім`ї у випадках, передбачених Положенням. Комісія за результатом розгляду звернень ухвалює, зокрема, рішення про призначення житлових субсидій або вмотивовану відмову. Рішення комісією приймається на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї.

Тобто, Комісія з питань призначення державних соціальних допомог Луцької міської ради уповноважена Луцькою міською радою на ухвалення рішень про призначення субсидії відповідно до Положення, в тому числі й у окремих випадках, про які йдеться у низці пунктів вказаного Положення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Протоколу засідання комісії з питань призначення державних соціальних допомог від 13 жовтня 2015 року № 19, Комісія за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення субсидії прийняла рішення про відмову у призначенні субсидії відповідно до Постанови з підстав того, що кількість зареєстрованих осіб не відповідає кількості фактично проживаючих.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що загальний аналіз приписів Положення свідчить про те, що визначені пунктом 5 цього Положення підстави для відмови у призначенні субсидії не є вичерпними.

Так, у окремих випадках (пункти 4, 5-1, 6, 7 Положення) питання щодо призначення субсидії залежить від прийнятого відповідним суб`єктом (районною, районною у містах Києві і Севастополі державною адміністрацією, виконавчим органом міської, районної у місті (у разі їх створення) ради або утвореною ними комісією) рішення.

Як зазначалося вище, після звернення позивача із заявою про призначення субсидії посадовою особою Департаменту соціальної політики Луцької міської ради складено Акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 18 вересня 2015 року, згідно з яким за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 фактично не проживає у приміщенні зареєстрованому за вказаною адресою.

Крім цього, матеріали справи містять довідку Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області від 10.08.2015 № 1239 про те, що ОСОБА_2 не зареєстрований на території Прилуцької сільської ради, але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, матеріалами справи підтверджено, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 фактично не проживає, а відтак, з огляду на приписи абзацу третього пункту 7 Положення є підставою для призначення субсидії із розрахунку, виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, які фактично у ньому проживають. Вирішення цього питання у випадку, що розглядається, віднесено до компетенції Комісії з питань призначення державних соціальних допомог Луцької міської ради.

Однак, ані з оскаржуваного рішення Комісії з питань призначення державних соціальних допомог Луцької міської ради в оскаржуваному рішенні, ані з матеріалів справи неможливо встановити, що стало підставою не врахування Комісією відомостей Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 18 вересня 2015 року і поданих позивачем документів та відмови позивачу у призначенні субсидії з огляду на норми абзацу третього пункту 7 Положення.

Враховуючи, що, позивач із заявою про призначення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг звертався до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради, а вказаний відповідач відмовив в призначенні субсидії посилаючись на рішення Комісії з питань призначення державних соціальних допомог Луцької міської ради, оформлене протоколом № 19 від 13.10.2015, колегія суддів вважає помилковим висновок суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання дій Комісії щодо відмови у призначенні позивачу субсидії на оплату житлово-комунальних послуг та скасування рішення Комісії оформлене протоколом № 19 від 13.10.2015 в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки підстави, з яких виходила Комісія при відмові не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Крім того, суд вважає, що Комісії з питань призначення державних соціальних допомог виконавчого комітету Луцької міської ради, утворена за пропозицією Департаменту рішенням Виконкому від 13 січня 2010 року № 9-1 не є суб`єктом владних повноважень у розумінні вимог КАС України, оскільки не наділена правом приймати нормативно-правові акти чи акти індивідуальної дії, а її рішення фактично носять попередній характер і можуть служити підставою для прийняття відповідного рішення щодо призначення субсидії Департаментом.

З огляду на вказане, виконавчий комітет Луцької міської ради не може нести відповідальність за правильність вирішення заяви позивача про призначення субсидії, а отже він не може бути відповідачем у вказаній справі, а тому в задоволенні вимог до нього правомірно відмовлено судом першої інстанції, висновок якого в цій частині підтримано апеляційним судом.

Крім того, враховуючи, що Комісія є колегіальним органом, а суд не може брати на себе повноваження колегіального органу таким чином підміняти його повноваження, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції в частині відмови в задоволенні позову щодо зобов`язання Комісії з питань призначення державних соціальних допомог виконавчого комітету Луцької міської ради призначити ОСОБА_1 субсидію на оплату житлово-комунальних послуг з серпня 2015 року по липень 2016 року.

Відповідно до статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про помилковість висновку суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання дій Комісії з питань призначення державних соціальних допомог Виконавчого органу Луцької міської ради щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 субсидії на оплату житлово-комунальних послуг - неправомірними та скасування рішення Комісії з питань призначення державних соціальних допомог Виконавчого органу Луцької міської ради оформлене протоколом № 19 від 13 жовтня 2015 року в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. В іншій частині позовні вимоги є необґрунтованими, і доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій Комісії з питань призначення державних соціальних допомог Виконавчого органу Луцької міської ради щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 субсидії на оплату житлово-комунальних послуг - неправомірними та скасування рішення Комісії з питань призначення державних соціальних допомог Виконавчого органу Луцької міської ради оформлене протоколом № 19 від 13 жовтня 2015 року в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні субсидії на оплату житлово-комунальних послуг.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким визнати незаконним та скасувати рішення Комісії з питань призначення державних соціальних допомог Луцької міської ради, оформлене протоколом № 19 від 13 жовтня 2015 року в частині відмови в призначенні субсидії ОСОБА_1 , відповідно до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848.

В решті постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: С.Г. Стеценко

Судді: А.І. Рибачук

Л.В. Тацій