Справа № 520/2305/19
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

10.07.2019 р. справа №520/2305/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Старосєльцевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кіт С.В.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Іхненко Я.В. ,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

Ухвалою суду від 27.03.2019р. позов було прийнято до розгляду.

21.05.2019р. продовжено проведення підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою від 03.07.2019р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 10.07.2019р.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Титан" (далі за текстом заявник, платник, ТОВ, Товариство) у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про 1) визнання протиправними, такими, що не відповідають вимогам п.86.7 п. 86.8 ст. 86 Податкового Кодексу України, дії ГУ ДФС у Харківській області щодо: недотримання строків повідомлення про розгляд заперечень на Акт камеральної перевірки №17292/20-40-12-10-09/30588785 від 27.11.2018р., недотримання строків розгляду заперечень, позбавлення ТОВ «Титан» можливості взяти участь в розгляді заперечень на Акт перевірки, і, як наслідок, фактичного залишення заперечень без розгляду, а також недотримання строків і порядку прийняття податкового повідомлення - рішення № від 13.12.2018 року; 2) скасування податкового повідомлення - рішення ГУ ДФС у Харківській області № від 13.12.2018 року про застосування штрафних санкцій на суму 1.389.323,14 грн.

Підставами позову є доводи про те, що платник не вчиняв податкового правопорушення, яке викладено в Акті перевірки у зв`язку з тим, що закон не передбачає відповідальності у вигляді штрафу за несвоєчасну реєстрацію тих податкових накладних, які не видаються покупцю як кінцевому споживачу у межах роздрібної торгівлі товарами. Крім того, зазначив, що враховуючи неоднозначне тлумачення норм закону позивач вважає необхідним застосування до нього положення п.56.21 ст.56 Податкового кодексу України. Крім того, зазначив, що спірне рішення прийнято, не розглянувши належним чином у встановлений законом строк заперечення на Акт перевірки та позбавивши позивача можливості взяти участь у розгляді таких заперечень. Також, зазначив, що контролюючим органом проведено повторну камеральну перевірку за період, який вже було перевірено органом ДФС.

Відповідач, Головне управління ДФС у Харківській області (далі за текстом контролюючий орган, владний суб`єкт, Головне управління, ГУ) з поданим позовом не погодився.

Підставами заперечень проти позову є доводи про те, що для звільнення від відповідальності, передбаченої п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України, необхідна наявність двох обов`язкових складових, тобто податкова накладна не лише не повинна надаватись отримувачу (покупцю) а, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або, які оподатковуються за нульовою ставкою. Щодо доводів позивача щодо впливу порушень законодавства при розгляді заперечень на Акт перевірки, то відповідач зазначив, що дані обставини не впливають на вирішення спору, оскільки не спростовують обов`язку ТОВ "Титан" сплатити штраф за допущене порушення податкового законодавства. Крім того, вказав, що предмет проведеної камеральної перевірки не був охоплений проведеними раніше перевірками Товариства.

Суд, вивчивши доводи позову і заперечень проти позову, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

27.11.2018р. контролюючим органом було проведено камеральну перевірку Товариства з питання дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Результати проведеної перевірки оформлені актом від 27.11.2018р. №17292/20-40-12-10-09/30588785 (далі за текстом Акт).

В тексті Акту викладені судження контролюючого органу про вчинення особою податкових правопорушень, а саме (у співвідношенні з предметом спору): порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим порушено абз.11 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України.

06.12.2019р. позивачем надано до владного органу заперечення на акт перевірки від 04.12.2018р. №04/12.

13.12.2018р. з посиланням на Акт владним суб`єктом - ГУ ДФС у Харківській області було видано податкове повідомлення-рішення №, у якому за 1) затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригуванняподаткових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 1.614.303,50грн. застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 161.430,35 грн., 2) за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 3.016.942,08 грн. застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 603.388,42 грн., 3) за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 2.081.681,23 грн. застосовано штраф у розмірі 30% у сумі 624.504,37 грн. Загальна сума штрафу склала 1.389.323,14 грн.

Листом від 17.12.2018р. №52520/10/20-40-53-05-16 ТОВ "Титан" повідомлено, що розгляд даних заперечень відбудеться 17.12.2018р. о 10:00 год.

17.12.2018р. позивачу направлено лист №52523/10/20-40-53-05-16 про розгляд заперечень.

Перевіряючи відповідність закону оскарженого рішення владного суб`єкта, суд зазначає, що правовідносини з приводу реєстрації складених платником податків податкових накладних в Єдиному реєстрі унормовані, насамперед, приписами ст.200-1 та ст.201 Податкового кодексу України, приписами Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних (затверджено постановою КМУ від 29.12.2010р. №1246 із змінами та доповненнями; далі за текстом - Порядок №1246), приписами Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість (затверджено постановою КМУ від 16.10.2014р. №569 із змінами та доповненнями; далі за текстом - Порядок №569), приписами Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (затверджений постановою КМУ від 21.02.2018р. №117; далі за текстом - Порядок зупинення реєстрації №117), приписами Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (затверджений постановою КМУ від 21.02.2018р. №117; далі за текстом - Порядок роботи комісій №117), приписами Порядку розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (затверджений постановою КМУ від 21.02.2018р. №117; далі за текстом - Порядок розгляду скарг №117).

Відповідальність за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі передбачена ст.120-1 Податкового кодексу України.

Так, згідно з п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (абзац 2 п. 201.10 ст. 201 Кодексу).

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (абзац 4 п. 201.10 ст. 201 Кодексу).

Абзацом 14 п. 201.10 цієї ж статті передбачено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 Кодексу порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Наведене правове регулювання спірних правовідносин дозволяє дійти висновку, що тільки сукупність таких умов як складення податкової накладної, що не надається отримувачу, і за наслідками операції, звільненої від оподаткування або оподатковуваної за нульовою ставкою, є підставою для звільнення від сплати штрафу.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2018р. у справі №820/2298/18, 816/1990/17, №816/1488/17, №807/68/18.

Як вбачається з матеріалів справи та визнано сторонами у ході розгляду справи, ТОВ "Титан" здійснено несвоєчасно реєстрацію податкових накладних, які не підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість, але за операціями, де стягується ПДВ, з порушенням граничного строку, визначеного абз.11 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України.

Посилання Товариства на обставини виписування "податкових накладних, які не надаються покупцю" не звільняє останнього від відповідальності. передбаченої п.120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України, оскільки для звільнення від такої відповідальності необхідна наявність двох обов`язкових складових, тобто 1) податкова накладна не лише не повинна надаватись отримувачу (покупцю) а, водночас, 2) повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування.

У ході судового розгляду справи судом встановлено, що вчинені позивачем господарські операції (в межах яких були складені податкові накладні) не звільнені від оподаткування та не оподатковуються за нульовою ставкою, що не заперечувалось сторонами по справі.

Стосовно доводів позивача щодо недотримання відповідачем процедури розгляду заперечень на Акт перевірки та винесення податкового повідомлення-рішення, прийнятого за його наслідками, з посиланням на постанову Верховного Суду від 15.01.2019р. у справі № 826/3576/15 суд зазначає наступне.

Як зазначено судом вище, позивач скористався своїм правом подання заперечень на Акт перевірки (від 04.12.2018р. №04/12). Вказані заперечення в межах законодавчо визначеного строку були розглянуті відповідачем, оцінка доводам, викладеним у цих запереченнях, була надана у листі ГУ ДФС у Харківській області від 17.12.2018р. № 52523/10/20-40-53-05-16 про розгляд заперечень позивача. Позицію контролюючого органу щодо вчинення платником податкового правопорушення після розгляду заперечень та Акт перевірки змінено не було.

Дослідивши зміст заперечень на Акт перевірки судом з`ясовано, що доводи заперечень є тотожними доводам позову та полягають виключно у тлумаченні норми закону і не змінюють фактичних обставин спірних правовідносин, не свідчать про можливість існування помилки у кваліфікації подій як податкового правопорушення.

Обставини, на які посилається позивач, не впливають на вирішення спору, оскільки не спростовують обов`язку ТОВ «Титан» сплатити штраф за допущене порушення податкового законодавства. Такий висновок відповідає приписам ст. 67 Конституції України, відповідно до якої кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Дана правова позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 11.12.2018р. №820/2298/18.

Стосовно посилання позивача, що контролюючим органом проведено повторну камеральну перевірку відповідно до Акту від 27.11.2018р. №17292/20-40-12-10-09/30588785 за період, який вже було перевірено органом ДФС відповідно до Актів перевірки від 15.08.2018р. №11480/20-40-12-10-09/30588785, від 25.05.2018р. №7641/20-40-12-10-09/30588785, від 10.11.2017р. №19119/20-40-12-10-09/30588785 то суд, зазначає, що дослідивши зміст даних актів, судом не встановлено обставин повторної перевірки реєстрації одних і тих же податкових накладних та розрахунків коригування податкових накладних за вказані в актах періоди.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, враховуючи сталу правову позицію Верховного Суду при розгляді аналогічних спорів, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб`єкт забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України при винесенні оскаржуваного рішення.

Факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах у галузі податкової справи не знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом, що є визначеною процесуальним законом обставиною для відмови у задоволенні заявлених вимог про скасування оскарженого рішення контролюючого органу.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Судове рішення у повному обсязі виготовлено у порядку ч. 3 ст. 243 КАС України 11.07.2019р.

Суддя О.В. Старосєльцева