Справа № 580/1248/19
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Черкаси

04 липня 2019 року Справа № 580/1248/19

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тимошенко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення щодо розміру судових витрат в адміністративній справі №580/1248/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

09 квітня 2019 року до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, ), в якій просить (з врахуванням заяви про зміну предмету позову від 03.05.2019):

1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду клопотання позивача (зареєстроване 18.02.2019 за №842/0/95-19);

2) зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області повторно розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована на території Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 адміністративний позов задоволено повністю, а саме визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду клопотання ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, 0) повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована на території Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

02.07.2019 позивач звернувся до суду із клопотанням про винесення додаткового судового рішення щодо розміру судових витрат, в якому просить ухвалити додаткове судове рішення та стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн.

Вирішуючи клопотання по суті суд зазначає таке.

Відповідно до положень ч.3 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд зазначає, що рішення у даній справі прийнято за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

З огляду на викладене суд вважає за можливо розглянути клопотання позивача в тому самому порядку, що й судове рішення, а саме у письмовому провадженні.

Дослідивши обставини, викладені в заяві щодо винесення додаткового судового рішення, суд зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, при прийняті рішення від 20.06.2019 судом вирішено питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, у тому числі, й витрат, пов`язаних з правничою допомогою. Так, суд, з урахуванням наявних в матеріалах справи документів, дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача таких витрат. При цьому, рішенням суду на користь позивача стягнуто понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Наведене свідчить про те, що судом при ухваленні судового рішення в даній адміністративній справі вирішено питання щодо судових витрат, у тому числі, й витрат, пов`язаних з правничою допомогою.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на таке.

Відповідно до ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України). При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 3500 грн. позивач надав: договір №2 про надання правової допомоги від 26.03.2019, акт №1 з описом виконаних робіт (наданих послуг) від 02.07.2019, розрахунок витрат на правничу допомогу від 01.07.2019, квитанцію про сплату 3500,00 грн від 02.07.2019 з призначенням платежу: «за правничу допомогу згідно акту виконаних робіт від 02.07.2019».

Вказані докази суд вважає неналежними та недостатніми з огляду на таке.

У новій редакції КАС (частина 4, 5 статті 134) запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (частина 3 статті 141).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Так, з доданих до клопотання документів, вбачається, що сума у розмірі 3500 грн сплачена з призначенням платежу «за правничу допомогу згідно акту виконаних робіт від 02.07.2019», однак в даних доказах не зазначено, в якій саме справі надана дана правова допомога, тобто відсутня прив`язка до конкретної адміністративної справи, а сама справи №580/1248/19. Крім того, суд звертає увагу, що всі процесуальні документи подані в даній справі, а саме позовна заява від 08.04.2019 (вх.№9345/19 від 09.04.2019), заява про зміну предмету позову від 28.04.2019 (вх. №11264/19 від 03.05.2019) та відповідь на відзив від10.06.2019 (вх. №14530/19 від 12.06.2019) підписані саме позивачем - ОСОБА_1 , а не його представником адвокатом Королем Олегом Анатолійовичем, відповідно до договору №2 про надання правової допомоги.

Крім того, оцінюючи надані докази суд врахував правову позицію Верхового Суду у подібних правовідносинах, викладену в постанові від 15.05.2018 у справі № 821/1594/17. Зокрема, із запровадженням положеннями КАС України відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, вбачається доцільним приведення укладених договорів у відповідність до вимог діючого Кодексу адміністративного судочинства України та доведення відображення адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16.09.2013 №481 "Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення".

Про необхідність ведення Книги обліку доходів та витрат зазначено також у Методичних рекомендаціях з оподаткування адвокатської діяльності, схвалених Національною асоціацією адвокатів України.

Відповідно до положень ч.ч. 4, 5 ст.252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового судового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове судове рішення або ухвала про відмову прийнятті додаткового судового рішення можуть бути оскаржені.

Таким чином, дослідивши клопотання позивача (вх. № 16062/19 від 02.07.2019) з доданими до нього доказами, матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні.

Керуючись положеннями ст. ст. 241-243, 248, 252, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволені клопотання ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення щодо розміру судових витрат в адміністративній справі №580/1248/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя В.П. Тимошенко