Справа № 440/1253/19
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 р.Справа № 440/1253/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Шишко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.05.2019 року (суддя Сич С.С.; м. Полтава) по справі № 440/1253/19

за позовом ОСОБА_2

до Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа: ОСОБА_3

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2019 року ОСОБА_2 /надалі - позивач; ОСОБА_2/ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області /надалі - відповідач; Автозаводський ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області/, з урахуванням уточненої позовної заяви від 15.04.2019 /а.с. 21-25/ про визнання протиправною та скасування постанови Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про накладення штрафу від 11.02.2019 ВП №4506320.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувана постанова Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 11.02.2019 ВП №4506320 про накладення на боржника ОСОБА_2 штрафу у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів, що складає 66872,38 грн., прийнята з порушенням вимог статті 58 Конституції України, статей 2, 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Докійчук Т.В. ВП №4506320 від 11 лютого 2019 року про накладення штрафу.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (ідентифікаційний код 34987562, вул. Академіка Маслова, 15/4, м. Кременчук, Полтавська область, 39600) витрати зі сплати судового збору на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в сумі 768 грн. 40 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.05.2019 р. та винести постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що при прийнятті спірної постанови відповідач керувався ч.14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 3 роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів. Вказує, що визначальним чинником для застосування заходів, передбачених ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», є сам факт наявності заборгованості у встановленому розмірі, а період, за який вона виникла, не має правового значення. Беручи до уваги, що заборгованість позивача зі сплати аліментів на момент винесення постанови за період з 15.06.2007 по 01.02.2019 перевищувала розмір платежів за 3 роки, вважає правомірним накладення державним виконавцем штрафу на боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького міського управління юстиції Андрощук І.М. про відкриття виконавчого провадження ВП №4506320 від 17.08.2007 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-2364, виданого Автозаводським районним судом 06.08.2007, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/4 доходу до повноліття дитини, починаючи з 15.06.2007 /а.с. 41-43/.

У ході проведення примусового виконання судового рішення у межах виконавчого провадження ВП №4506320 головним державним виконавцем Автозаводського ВДВС м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Докійчук Т.В. складено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів (ВП №4506320), згідно якого за період з червня 2007 року по січень 2019 року (станом на 01.02.2019) заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 133744 грн. 76 коп. /а.с. 182-183/.

11.02.2019 головним державним виконавцем Автозаводського ВДВС м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Докійчук Т.В. винесено постанову про накладення штрафу ВП №4506320, якою за наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, накладено на боржника ОСОБА_2 штраф на користь ОСОБА_3 у розмірі 66872 грн. 38 коп. /а.с. 11,185/.

Не погодившись з постановою про накладення штрафу від 11.02.2019 ВП №4506320, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції з посиланням на ст.58 Конституції України дійшов висновку про неможливість застосування до позивача штрафу на підставі спірної постанови, за дії (бездіяльність), які на момент, коли вони мали місце, за попереднього правового регулювання не були правопорушенням. З огляду на період утворення заборгованості зі сплати аліментів, починаючи з червня 2007 року, дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" від 03.07.2018 №2475-VIII (28.08.2018), суд першої інстанції зазначив, що притягнення позивача до відповідальності за порушення, яке передбачено абзацом 3 частини 14 статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", є неправомірним, оскільки позивач не міг передбачити настання цієї відповідальності у зв`язку із несвоєчасністю такої сплати.

Колегія суддів погоджується з вищенаведеними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною першою статті 13 Закону №1404-VIII передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" №2475-VIII від 03.07.2018 статтю 71 Закону №1404-VIII доповнено частиною чотирнадцятою такого змісту:

"14. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу".

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" №2475-VIII від 03.07.2018 набрав чинності 28.08.2018.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач 11.02.2019 був притягнутий до відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 66872 грн. 38 коп. у зв`язку з наявністю заборгованості в сумі 133744 грн. 76 коп. зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, на підставі абзацу 3 частини чотирнадцятої статті 71 Закону №1404-VIII в редакції на момент виявлення такого порушення виконавчою службою.

Однак, зазначений вид відповідальності у вигляді накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів, з`явився в Законі України «Про виконавче провадження» лише 28.08.2018.

Згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

У свою чергу в пункту 2 Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 у справі №1-рп/99 зазначено, що частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, особа має нести відповідальність за діяння на підставі закону, що був чинним на час його вчинення, крім випадків, коли новий закон пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинення такого діяння.

Конституційний принцип незворотності дії законів, які погіршують становище особи, надає підстави для висновку про неможливість застосування санкцій за дії (бездіяльність), які на момент, коли вони мали місце, за попереднього правового регулювання не були правопорушенням.

Неприпустимість зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є одним з аспектів загальновизнаного принципу правової визначеності як елемента принципу верховенства права, який відповідно до частини першої статті 8 Конституції України визнається і діє в Україні.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7).

Таким чином, враховуючи приписи статті 58 Конституції України та те, що лише з 28.08.2018 стаття 71 Закону №1404-VIII доповнена частиною чотирнадцятою, абзацом третім якої встановлено відповідальність у вигляді накладання штрафу у відповідному розмірі, яка на час вчинення правопорушення не існувала, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність законних підстав для застосування до позивача штрафних санкцій на підставі вищенаведеної норми права.

Відтак, висновок суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця постанова про накладення штрафу ВП №4506320 від 11 лютого 2019 року є таким, що ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст. 242, 243, 250, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.05.2019 року по справі № 440/1253/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова І.С. Чалий