Справа № 0240/2871/18-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 червня 2019 р. Справа № 0240/2871/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Р.М,

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Тетяни Юріївни

позивача Бачерікова В.В.

представника позивача: Опанасюка П.П.

представників відповідача: Кухрівського О.В., Доброштан Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональний інженерний центр "Нові Технології"

до: головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональний інженерний центр "Нові Технології" до головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що за результатами позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 26.09.2017 валютного чи іншого законодавства при здійсненні фінансово - господарських взаємовідносин МП ТОВ РІЦ "Нові Технології" із підприємствами ТОВ "Магніт-Груп", ТОВ "Фолк Дістрібюшен", ТОВ "Іствуд Груп", ТОВ "Номан Капітал", ТОВ "Бродпрод", ТОВ "Мора Артель Груп" Головним управлінням ДФС у Вінницькій області на підставі ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України було складено акт №2404/1415/13298768 від 30.05.2018.

На підставі вказаного акту 27.06.2018 Головним управлінням ДФС у Вінницькій області винесено наступні податкові повідомлення - рішення: №, яким МП ТОВ РІЦ "Нові Технології" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 705713 грн, з яких 564570 грн основного платежу та 141143 грн - штрафних санкцій; №, яким МП ТОВ РІЦ "Нові Технології" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 883917 грн, з яких 771246 грн основного платежу та 112671 - штрафних санкцій.

Позивач зазначає, що перевірка проводилась на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 26.09.2017, із якою директора не ознайомили. Крім того, позивач вказує, що перевіряючим надано всі необхідні документи.

Ухвалою суду від 29.08.2018 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд здійснювати в порядку загального позовного провадження. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

На виконання вимог ухвали суду від 29.08.2018 та відповідно до положень ст. 162 КАС України, стороною відповідача подано до суду відзив щодо заявлених позовних вимог, з якого слідує, що відповідач заперечує щодо задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

Проведеною Головним управлінням ДФС у Вінницькій області перевіркою встановлено порушення:

- п. 44.1 , п. 44.2 ст. 44 п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134, п. 135.1; ст. 135 Податкового Кодексу України № 2775-VI від 02.10.2010 року (зі змінами і доповненнями), в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток всього в сумі 771246 грн., а саме: - за 2015 рік на суму 320562 грн; - за 2016 рік на суму 450684 грн.

- п. 198.1, 198.3 п. 198.6, ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість на суму 730200 грн, у тому числі: січень 2015 - 13160 грн., лютий 2015 - 66728 грн., березень 2015 - 41702 грн., квітень 2015 - 21723 грн., травень 2015 - 22317 грн., червень 2015 - 15194 грн., липень 2015 - 4394 грн., вересень 2015 - 4496 грн., жовтень 2015 - 29537 грн., листопад 2015 - 42490 грн., грудень 2015 - 30700 грн., січень 2016 - 14866 грн., лютий 2016 - 6677 грн., березень 2016 - 40485 грн., квітень 2016 - 47248 грн;, травень 2016 - 37643 грн., червень 2016 - 39482 грн., липень 2016 - 36978 грн., серпень 2016 - 47106 грн., вересень 2016 - 65055 грн., жовтень 2016 - 12219 грн., листопад 2016 - 60502 грн., грудень 2016 - 28530 грн., лютий 2017 - 348 грн., червень 2017 - 620 грн.

Крім того, перевіркою не підтверджено податковий кредит в сумі 730200 грн. по податкових накладних, виписаних ТОВ "Магніт Груп", ТОВ "Іствуд Груп", ТОВ "Номан Капітал", ТОВ "Бродпрод", ТОВ "Мора Артель Груп", ТОВ "Юридична компанія "Домініус", ТОВ "Еліт Груп" (нова назва ТОВ "Фолк Дістрібюшен"), ТОВ "Вікторас", ПП "Комп і Ка", внаслідок не підтвердження реального здійснення фінансово-господарських операцій між даними суб`єктами.

За результатами перевірки та аналізу первинних документів наданих до перевірки, а саме актів виконаних робіт не має можливості встановити, яка саме робота проведена виконавцем, у чому полягали інформаційно-консультативні послуги, в яких одиницях вимірювався обсяг робіт, яким чином отримані інформаційно-консультативні послуги були використані МП ТОВ "РІЦ "Нові Технології" в його господарській діяльності.

В результаті неможливо встановити економічну діяльність витрат на інформаційно-консультативні послуги, а саме відсутні докази направлення таких витрат на максимізацію доходів чи мінімізацію витрат, тобто на отримання прибутку в цілому, що відповідає сутності господарської діяльності.

Разом з тим, неможливо підтвердити зв`язок задокументованих інформаційно-консультативних послуг з власною господарською діяльністю позивача.

В результаті проведених заходів встановлено, у позивача відсутній взаємозв`язок між укладеними з ТОВ "Магніт Груп", ТОВ "Іствуд Груп", ТОВ "Номан Капітал", ТОВ "Бродпрод", ТОВ "Мора Артель Груп", ТОВ "Юридична компанія "Домініус", ТОВ "Еліт Груп" (нова назва ТОВ "Фолк Дістрібюшен"), ТОВ "Вікторас", ПП "Комп і Ка" договорами та використання їх у своїй господарській діяльності.

Щодо ТОВ "Магніт Груп" представник відповідача вказує, що згідно даних єдиного державного реєстру судових рішень, у провадженні СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені 01 лютого 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000040, за фактом ухилення від сплати податків в великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

Детально проаналізувавши номенклатуру послуг, яка зазначена у накладних на адресу МП ТОВ "РІЦ "Нові Технології" від ТОВ "Магніт Груп" та номенклатуру - товарів згідно даних ЄРПН (придбання та реалізація) по ТОВ "Магніт Груп", встановлено, що даний суб`єкт господарювання за даними ЄРПН в (з моменту державної реєстрації), липні, серпні 2016 року придбавав тільки товарно-матеріальні цінності промислової групи, пальне та продукти харчування в асортименті.

Відповідно до витягів з єдиного реєстру податкових накладних, підприємством ТОВ "Магніт Груп» здійснювалось придбання товарів різного виду та походження, проте в тому ж періоді проводило реалізацію рекламних послуг.

Враховуючи вищевикладене, фінансово-господарська діяльність ТОВ "Магніт Груп" () не здійснювалась, взаємовідносини між ТОВ "Магніт Груп" контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями не були спрямовані на настання реальних правових наслідків, направлені на ухилення від сплати/мінімізації власних податкових зобов`язань та на формування податкової вигоди третім особам шляхом надання їм можливості необґрунтованого формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування.

Щодо ТОВ "Іствуд Груп", згідно даних єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ГСУ ФР Державної фіскальної служби України та слідчих слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Київській області, здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000292 від 08.05.2015, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205. ч. 3 ст. 209. ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч.4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ст. 205, ч. 5 ст. 191 КК України.

Проаналізувавши номенклатуру послуг, яка зазначена у накладних на адресу МП ТОВ "РІЦ "Нові Технології" від ТОВ "Іствуд Груп" та номенклатуру товарів згідно даних ЄРПН (придбання та реалізація), по ТОВ "Іствуд Груп", встановлено, що даний суб`єкт господарювання за даними ЄРПН в 2015-2016 роках придбавав тільки будівельні матеріали (штукатурка цементно-вапняна машина MPI 25, Baumit, 25 кг, Поліетилен 7300 В, Шпалери в асортименті та продукти харчування в асортименті (цукор-пісок білий кристалічний, консерви, філе куряче, тушки курчат-бройлерів заморожені, крупа рисова, тощо).

Відповідно до вищенаведених витягів з єдиного реєстру податкових накладних, підприємством ТОВ "Іствуд Груп" здійснювалось придбання товарів різного виду та походження, проте в тому ж періоді проводило реалізацію рекламних послуг .

Щодо ТОВ "Номан Капітал", згідно даних єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що до ЄДРСР внесені кримінальні провадження стосовно суб`єктів господарювання, які мали взаємовідносини з ТОВ "Номан Капітал", кваліфікованого як "фіктивне". Проаналізувавши номенклатуру послуг, яка зазначена у накладних на адресу МП ТОВ "РІЦ "Нові Технології" від ТОВ "Номан Капітал" та номенклатуру товарів згідно даних ЄРПН (придбання та реалізація) по ТОВ "Номан Капітал", встановлено, що даний суб`єкт господарювання за даними ЄРПН в (з моменту державної реєстрації), вересні 2016 р. придбавав тільки товарно-матеріальні цінності косметично-парфюмерної групи, промислової групи, пальне та продукти харчування, в асортименті.

Відповідно до вищенаведених витягів з єдиного реєстру податкових накладних, підприємством ТОВ "Номан Капітал" здійснювалось придбання товарів різного виду та походження, проте в тому ж періоді проводило реалізацію рекламних послуг.

Щодо ТОВ "Фолк Дістрібюшен", згідно даних єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що в ухвалі від "09" серпня 2017 р. слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва за участю прокурора Київської місцевої прокуратури №4, зокрема зазначено (витяг) : «Прокурор звернувся до суду в межах кримінального провадження № 0000043 із клопотання про надання дозволу на отримання інформації, що містить банківську таємницю. Клопотання мотивоване тим, що невстановлені особи створили (придбали) суб`єкти підприємницької діяльності (юридичні особи): ТОВ "Фолк Дістрібюшен" (код за ), ТОВ "Магніт-Груп" (код за ), TOB "Номан Капітал" (код за ), з метою прикриття незаконної діяльності для ТОВ «Динаміка ДП» (код за ) та інших СГД, що супроводжується ухиленням від сплати податків.

Згідно даних єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що до ЄДРСР внесені кримінальні провадження стосовно інших суб`єктів господарювання, які мали взаємовідносини з ТОВ "Фолк Дістрібюшен" (код за ), кваліфікованого як «фіктивне», а саме: №0000117 від 27.09.2016 року, за ознаками складу злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. З ст. 212 КК України; №000027 від 24.03.2017 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України; №0000292 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.05.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212; ч.1 ст. 192; ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ст. 205 КК України,

Проаналізувавши номенклатуру послуг, яка зазначена у накладних на адресу МП TОB "РІЦ "Нові Технології" від ТОВ "Фолк Дістрібюшен" та номенклатуру товарів згідно даних ЄРПН (придбання та реалізація) по ТОВ "Фолк Дістрібюшен", встановлено, що даний суб`єкт господарювання за даними ЄРПН (з моменту державної реєстрації), у червні 2016 р. придбавав рекламні послуги тільки у ТОВ "Іствуд Груп", яке кваліфікується як "фіктивне".

Стосовно ТОВ "Бродпрод", представник вказує, що згідно даних єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що до ЄДРСР внесені кримінальні провадження стосовно суб`єктів господарювання, які мали взаємовідносини з "Бродпрод", кваліфікованого як "фіктивне".

Детально проаналізувавши номенклатуру послуг, яка зазначена у накладних на адресу МП ТОВ "РІЦ "Нові Технології" від ТОВ "Бродпрод" та номенклатуру товарів згідно даних ЄРПН (придбання та реалізація) по ТОВ "Бродпрод", встановлено, що даний суб`єкт господарювання за даними ЄРПН в (з моменту державної реєстрації), листопаді 2016, придбавав тільки товарно-матеріальні цінності косметично-парфюмерної групи, промислової групи та продукти харчування в асортименті, проте в тому ж періоді проводило реалізацію рекламних послуг.

Щодо ТОВ "Mopa Артіль Груп" представник зазначає, що згідно автоматизованої системи співставлення АС "Податковий блок" між податковими зобов`язаннями ТОВ "Мора Артіль Груп" та податковим кредитом позивача за листопад 2016 року рахується розбіжність в сумі 44852 грн.

Згідно даних єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що до ЄДРСР внесені кримінальні провадження стосовно суб`єктів господарювання, які мали взаємовідносини з ТОВ "Мора Артіль Груп", кваліфікованого як «фіктивне»

Проаналізувавши номенклатуру послуг , яка зазначена у накладних на адресу МП ТОВ "РІЦ "Нові Технології" від ТОВ "Мора Артіль Груп" та номенклатуру товарів згідно даних ЄРПН (придбання та реалізація) по ТОВ "Мора Артіль Груп", встановлено, що даний суб`єкт господарювання за даними ЄРПН в (з моменту державної реєстрації), листопаді 2016 р. придбавав тільки товарно-матеріальні цінності промислової групи (одяг в асортименті) та продукти харчування в асортименті, проте в тому ж періоді проводило реалізацію рекламних послуг .

Щодо ТОВ "Юридична компанія "Домініус", представник вказує, що згідно даних єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що в провадженні СВ ФР Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 320150.1 від 26.06.2015 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. Слідством встановлено, що службові особи ТОВ "Юридична Компанія "Домініус" здійснюють протиправну діяльність з використанням рахунку № НОМЕР_1 (укр. гривня), який відкритий в ПАТ "Універсал Банк" (МФО 322001). Відкриття вказаних банківських рахунків та подальше їх використання, здійснено з метою прикриття незаконної діяльності підприємства, минаючи при цьому систему Оподаткування, що призводить до ненадходження податків до державного бюджету.

Враховуючи, вищевикладене, фінансово-господарська діяльність ТОВ "Юридична компанія "Домініус" (код за ) не здійснювалась, взаємовідносини між ТОВ "Юридична компанія "Домініус" контрагентами постачальниками та контрагентами покупцями не були спрямовані на настання реальних правових наслідків, направлені на ухилення від сплати/мінімізації власних податкових зобов`язань, та на формування податкової вигоди третім особам шляхом надання їм можливості необґрунтованого формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування.

Стосовно ТОВ "Вікторас" зазначено, що проаналізувавши номенклатуру послуг, яка зазначена у накладних на адресу МП ТОВ "РІЦ "Нові Технології" від ТОВ "Вікторас" та номенклатуру товарів, послуг згідно даних ЄРПН (придбання та реалізація), встановлено, що даний суб`єкт господарювання за даними ЄРПН у січні 2015 р. придбавав рекламні послуги у ТОВ "Спецтехлюкс" (ЄДРПОУ - 39279030), основний вид діяльності - 46.69 - оптова торгівля іншими машинами та устаткуванням.

Представник відповідача зазначає, що відповідно до фактів та обставин, досліджених по ланцюгу постачання рекламних послуг та інформаційно-консультативних послуг ТОВ "Магніт Груп", ТОВ "Іствуд Груп", ТОВ "Номан Капітал", ТОВ "Бродпрод", ТОВ "Мора Артель Груп", ТОВ "Юридична компанія "Домініус", ТОВ "Еліт Груп" (нова назва ТОВ "Фолк Дістрібюшен"), ТОВ "Вікторас", ПП "Комп і Ка", є учасниками тіньового сектору економіки, що вказує на транзитність операцій, спрямованих на отримання податкової вигоди кінцевими отримувачами.

Встановлені факти підтверджують, що дані підприємства фактично не реалізовували зазначені послуги на адресу МП ТОВ "РІЦ "Нові Технології" у відповідних періодах, так як в свою чергу не проводили операцій з придбання даних послуг з контрагентами-постачальниками та самостійно за відсутності трудових ресурсів, кваліфікованого персоналу не здійснювали дані послуги. Враховуючи вищевикладене задекларовані МП ТОВ "РІЦ "Нові Технології" операції з їх придбання не можуть вважатися операціями, що дають право на податковий кредит згідно умов ст. 198.1 Податкового кодексу України.

Тому, господарські операції МП ТОВ "РІЦ "Нові Технології" здійснені без належної обачливості або при наявності узгоджених дій з вищевказаними суб`єктами з метою отримання податкової вигоди.

Наявність у позивача податкових накладних не є безумовною підставою для віднесення зазначених у цих накладних сум ПДВ до складу податкового кредиту.

Податкові накладні є одним із документів, що дає право покупцю, зареєстрованому як платник податку, на включення до податкового кредиту витрат по сплаті податку на додану вартість. Однак, такі накладні не є документами, що підтверджують придбання або виготовлення товарів та послуг.

Ухвалою суду від 26.10.2018 продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі на 30 днів. Підготовче засідання відкладено на 05.12.2018.

Ухвалою суду від 05.12.2018 клопотання директора малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональний інженерний центр "Нові Технології" задоволено. Провадження у справі зупинено до одужання адвоката Воронцова В.М.

Ухвалою суду від 21.01.2019 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 05.03.2019 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 05.04.2019.

Протокольною ухвалою суду від 05.04.2019 задоволено клопотання представника позивача щодо надання додаткових письмових пояснень.

22.04.2019 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача разом із додатковими поясненнями, згідно із якими останній звертає увагу суду на наступне.

Відповідно до аркушів 7, 8 Акту, перевіркою повноти визначення витрат за правилами бухгалтерського обліку за період часу з 01.01.2015 - 31.12.2016 встановлено їх завищення на суму 609 742 грн. Згідно даних Акту, зазначена сума завищення валових витрат складається з сум: зайво віднесених сум витрат на придбання послуг, що не підтверджені первинними документами бухгалтерського обліку в сумі 542579 грн (аркуш 10 Акту); завищення задекларованих показників у рядку 2180 «інші операційні витрати» в сумі 67163 грн (аркуші 11, 13 Акту). Проте, у пункті 3.1.1.6. акту зроблений висновок, заниження податку на прибуток в сумі 771 246 грн, за рахунок порушень, детально описаних у пункті 3.1.1.5. акта. Втім, пункт 3.1.1.5. акту не містить детального опису порушень позивачем податкового законодавства, натомість містить відсилку до пункту 3.2.2. акту «податковий кредит».

Відповідно до пункту 3.2.2 акту (аркуш 16 акту) перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 01.01.2015 по 31.08.2017 встановлено його завищення на 730 200 грн. Перевіркою не підтверджено податковий кредит в сумі 730 200 грн., по податкових накладних, виписаних ТОВ "Магніт Груп", ТОВ "Іствуд Груп", ТОВ "Номан Капітал", ТОВ "Бродпрод", ТОВ "Мора Артіль Груп", ТОВ "Юридична компанія "Домінус", ТОВ "Еліт Груп", ТОВ "Вікторас", ПП "Комп і Ка", внаслідок не підтвердження реального здійснення фінансово - господарських операцій між даними суб`єктами господарювання.

До такого висновку відповідач дійшов керуючись наявністю у ЄДРСР ухвал слідчих суддів про надання дозволу на здійснення заходів забезпечення кримінальних проваджень та проведення слідчих дій щодо контрагентів позивача, зокрема надання дозволів на тимчасовий доступ до речей та документів, проведення обшуку, арешту речей та документів, вилучених під час обшуку тощо. При цьому, попередня правова кваліфікація, за якою були зареєстровані кримінальні провадження, та відображена в описовій частині ухвал слідчих суддів, була в повному обсязі перенесена до акту перевірки та, на думку відповідача, підтверджує неможливість реального здійснення господарських операцій. Втім, поза увагою відповідача залишилось те, що процитовані ним в акті ухвали слідчих суддів по суті є документами, якими слідчий суддя надавав дозвіл на проведення органом досудового розслідування збирання доказів у процесуальний спосіб (тимчасовий доступ, обшук тощо).

Згідно із ч.1 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Останньому кореспондує ч. 6. ст. 78 КАС України, згідно якій лише вирок суду в кримінальному провадженні або ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили мають преюдиційне значення для суду і лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Із аналізу ЄДРСР за номерами кримінальних проваджень, зазначених в акті перевірки, станом на 19.04.2019 не встановлено винесення судами обвинувальних вироків чи ухвал про закриття кримінальних проваджень за нереабілітуючими обставинами. Натомість ЄДРСР містить численні ухвали про скасування арешту на майно, відмову у наданні дозволу на проведення документальної перевірки тощо. Таким чином, посилання відповідача на ухвали слідчих суддів, як на доказ вчинення позивачем податкового правопорушення здійснено всупереч ст. ст. 75, 83, ч. б. ст. 78 КАС України, є недопустимим та не може визнаватись доказом у розумінні процесуального закону.

Крім того, позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за порушення контрагентом правил здійснення господарської діяльності, а тому порушення правил ведення господарської діяльності чи податкового обліку контрагентом не є підставою для не включення позивачем до податкового кредиту сум сплачених в ціні придбаних товарів, що підтверджено відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами.

Натомість поза увагою відповідача залишилось те, що позивач, як суб`єкт господарювання, декларував податковий кредит на підставі податкових накладних, які були належним чином опрацьовані ДФС України та зареєстровані останньою у ЄРПН.

Відповідно ж п. 201.10 ст. 201 ПК України, податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредит.

Крім того, відповідач посилається на детальний опис наявної у нього податкової інформації з бази даних АІС "Податковий блок" про контрагентів позивача та їх взаємовідносини з третіми особами. Водночас, акт перевірки, не містить відомостей про проведені контролюючими органами зустрічні звірки та/або документальні перевірки контрагентів позивача та прийняті за їх наслідками рішення.

Повторюючи тезиси акту перевірки, відповідач зазначає, що використовуючи АС "Податковий блок" та "Єдиний реєстр податкових накладних" встановив відсутність у ТОВ "Магніт Груп", ТОВ "Іствуд Груп", ТОВ "Номан Капітал", ТОВ "Бродпрод", ТОВ "Мора Артіль Груп", ТОВ "Юридична компанія "Домінус", ТОВ "Еліт Груп", ТОВ "Вікторас", ПП "Комп і Ка" трудових ресурсів, основних засобів, для ведення господарської діяльності.

Поряд з цим, останній не повідомив суду, яка саме кількість основних засобів та трудових ресурсів є об`єктивно необхідною для господарської діяльності. У даному випадку слід наголосити на недопустимості такого підходу податкового органу до оцінки правомірності формування позивачем податкового кредиту, позаяк підприємство не може автоматично бути правопорушником на тій підставі, що порушення податкового законодавства могли допустили його контрагенти, тим більше, якщо зі своєї сторони воно діяло у відповідності із вимогами закону. Таким чином, інформація податкового органу, щодо недобросовісності контрагентів позивача не може бути розцінена як недобросовісність власне самого позивача.

Однак, при проведені перевірки, відповідачем не перевірено та не спростовано належними та допустимими доказами можливість виконання наданих послуг контрагентами позивача, іншими особами, ніж ті, що перебувають у їх штатній чисельності, шляхом укладання та реалізації договорів підряду/субпідряду та укладання цивільних угод з третіми особами.

Водночас, з аналізу правової конструкції п. 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом МФУ № 727 від 20.08.2015 року слідує, що факти виявлених порушень мають підтверджуватись, передусім первинними та іншими документами, пов`язаними з обчисленням і сплатою податків. Податковій інформації у п. 5 Порядку надано статус факультативного джерела доказів котрий, без підтвердження факту порушення первинними документами, не має самостійного значення.

В порушення вищевикладеного, акт не містить чіткого формулювання у чому саме полягає порушення позивачем ст. 44, 134, 135, 198, 200, 201 ПК України.

Так, висновок Відповідача щодо нереальності господарських операцій та, як наслідок відсутність у позивача права на формування податкового кредиту без обґрунтування належними та допустимими доказами - є лише припущенням контролюючого органу, що ґрунтується виключно на податковій інформації сумнівного змісту та повністю спростовується наявністю наданих до перевірки первинних бухгалтерських документів, які згідно п. 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України є правомірною підставою для формування податкового кредиту з ПДВ.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Натомість, представники відповідача проти позовних вимог заперечували та просили суд в їх задоволенні відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДФС у Вінницькій області на підставі направлень від 16.05.2018 №1187, №1188, відповідно до ст. 20, п. 75.1. ст. 75, п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.09.2017, на підставі наказу ГУ ДФС у Вінницькій області від 16.05.2018 №2815 проведено документальну позапланову виїзну перевірку МП ТОВ "РІЦ "Нові Технології" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 26.09.2017 валютного та іншого законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин із підприємствами, в тому числі з ТОВ "Магніт-Груп" (код ЄДРПОУ - 40298396) , ТОВ "Фолк Дістрібюшен" (код ЄДРПОУ - 40304624), ТОВ "Іствуд Груп" (код ЄДРПОУ - 39857923), ТОВ "Номан Капітал" (код ЄДРПОУ - 40633074), ТОВ "Бродпрод" (код ЄДРПОУ - 40611244), ТОВ "Мора Артель Груп" (код ЄДРПОУ - 40820404). За результатами перевірки складено акт №2404/1415/13298768.

Так, за змістом Акту в ході перевірки встановлено порушення:

- п. 44.1 , п. 44.2 ст. 44 п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового Кодексу України № 2775-VI від 02.10.2010 року (зі змінами і доповненнями), в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток всього в сумі 771246 грн., а саме: за 2015 рік на суму 320562 грн; за 2016 рік на суму 450684 грн.

- п. 198.1, 198.3 п. 198.6, ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість на суму 730200 грн, у тому числі: січень 2015 - 13160 грн., лютий 2015 - 66728 грн., березень 2015 - 41702 грн., квітень 2015 - 21723 грн., травень 2015 - 22317 грн., червень 2015 - 15194 грн., липень 2015 - 4394 грн., вересень 2015 - 4496 грн., жовтень 2015 - 29537 грн., листопад 2015 - 42490 грн., грудень 2015 - 30700 грн., січень 2016 - 14866 грн., лютий 2016 - 6677 грн., березень 2016 - 40485 грн., квітень 2016 - 47248 грн;, травень 2016 - 37643 грн., червень 2016 - 39482 грн., липень 2016 - 36978 грн., серпень 2016 - 47106 грн., вересень 2016 - 65055 грн., жовтень 2016 - 12219 грн., листопад 2016 - 60502 грн., грудень 2016 - 28530 грн., лютий 2017 - 348 грн., червень 2017 - 620 грн.

В зв`язку із виявленими порушеннями Головним управлінням ДФС у Вінницькій області винесено податкове повідомлення-рішення від 27.06.2018 за №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за податком на прибуток приватних підприємства на суму 771246, в тому числі 112671 - штрафні санкції та за №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за податком на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт та послуг) на суму 564570, в тому числі 141143 - штрафні санкції.

Вважаючи податкові повідомлення - рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Вказане кореспондується з положенням пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №755-VI, із змінами і доповненнями (далі - ПК України).

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України), Цивільним кодексом України від 16.01.2003 року № 435-IV (далі - ЦК України), Господарським кодексом України від 16.01.2003 року № 436-IV (далі - ГК України), Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - ЗУ № 996-XIV), Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003 року № 755-IV (далі - ЗУ № 755-IV), Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (далі - Положення № 88), Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року № 727, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 р. за № 1300/27745 (далі - Порядок № 727).

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з підстав визначених у ст. 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до ст. 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Згідно п. 85.4 ст. 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Згідно п. 44.2 ст. 44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Пунктом 123.1 ст. 123 ПК України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Платники податку на прибуток - виробники сільськогосподарської продукції, які обрали річний податковий (звітний) період відповідно до підпункту 137.4.1 пункту 137.4 статті 137 цього Кодексу, фінансовий результат до оподаткування за податковий (звітний) період обчислюють шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування за минулий звітний рік на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя такого року та збільшення на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя поточного звітного року, що визначені відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Згідно п. 198.5 ст. 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Відповідно до п. 2 ст. 3 ЗУ № 996-XIV, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною 1 ст. 9 ЗУ № 996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно ч. 2 ст. 9 ЗУ № 996-XIV, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 ЗУ № 996-XIV, господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Відповідно до п. 1.2 Положення № 88, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Згідно п. 2.1 Положення № 88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Відповідно п. 2.2 Положення № 88, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Згідно п. 2.4 Положення № 88, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Порядку № 727, результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки документальної перевірки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки, а у разі відсутності порушень - довідка документальної перевірки.

Згідно, п. 2 розділу ІІ Порядку № 727, акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими особами контролюючого органу, який проводив перевірку, а також посадовими особами платника податків або його законними представниками (керівником платника податків або уповноваженою ним особою).

Відповідно до п. 5 розділу ІІ Порядку № 727, факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Згідно із матеріалами справи, посадовими особами Головного управління ДФС у Вінницькій області проведено перевірку та встановлено, що за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 МП ТОВ «РІЦ «Нові Технології» задекларовано податок на прибуток в сумі 44369 грн. Перевіркою повноти визначення податку на прибуток за вищевказаний період встановлено його заниження в сумі 771246, а саме: за 2015 рік - 320562 грн; за 216 рік - 450684 грн.

Під час перевірки відповідачем встановлено, що за період з 01.01.2015 по 31.08.2017 МП ТОВ "Нові Технології" задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість в сумі 3132561 грн. Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за вказані періоди встановлено його завищення на 730200 грн : січень 2015 року - 13160 грн; лютий 2015 року - 72213 грн; березень 2015 року - 36217 грн; квітень 2015 року - 60858 грн; травень 2015 року - 20456 грн; червень 2015 року - 27506 грн; вересень 2015 року - 24805 грн; жовтень 2015 року - 24764 грн; листопад 2015 року - 10769 грн; грудень 2015 року - 16560 грн; лютий 2016 - 35644 грн; березень 2016 року - 35008 грн; квітень 2016 року - 35185 грн; травень 2016 року - 38454 грн; червень 2016 року - 45102 грн; липень 2016 року - 43226 грн; серпень 2016 року - 43333 грн; вересень 2016 року - 56940 грн; листопад 2016 року - 90000 грн.

Перевіркою не підтверджено податковий кредит по податкових накладних, виписаних ТОВ "Магніт Груп", ТОВ "Іствуд Груп", ТОВ "Номан Капітал", ТОВ "Бродпрод", ТОВ "Мора Артель Груп", ТОВ "Юридична компанія "Домініус", ТОВ "Еліт Груп" (нова назва ТОВ "Фолк Дістрібюшен"), ТОВ "Вікторас", ПП "Комп і Ка» внаслідок не підтвердження реального здійснення фінансово-господарських операцій.

Так, між позивачем та вказаними суб`єктами господарювання укладено договори надання послуг:

- ТОВ Юридична компанія "Домініус" згідно договору №2412/02 від 26.12.2014 бере на себе зобов`язання по проведенню рекламної кампанії, надання звіту і виконання комплексу робіт по розміщенню рекламних зображень МП ТОВ "Нові Технології" на спеціальних конструкціях в містах України.

На підтвердження виконання вказаного договору надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкові накладні, фотозвіти про розміщення постерів та платіжні доручення.

- ТОВ "Іствуд Груп" згідно договору №260815/01 від 26.08.2015 бере на себе зобов`язання по проведенню рекламної кампанії, надання звіту і виконання комплексу робіт по розміщенню рекламних зображень МП ТОВ "Нові Технології" на спеціальних конструкціях в містах України та м. Харкові.

На підтвердження виконання вказаного договору надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкові накладні, фотозвіти про розміщення постерів та платіжні доручення.

- ТОВ "Магніт Груп" згідно договору №010716/01 від 01.07.2016 бере на себе зобов`язання по проведенню рекламної кампанії, надання звіту і виконання комплексу робіт по розміщенню рекламних зображень МП ТОВ "Нові Технології" на спеціальних конструкціях в містах України, м. Харкові та м. Ніжині

На підтвердження виконання вказаного договору надано платіжні доручення.

- ТОВ "Еліт Груп" (нова назва ТОВ "Фолк Дістрібюшен") згідно договору №250516/01 від 25.05.2016 бере на себе зобов`язання по проведенню рекламної кампанії, надання звіту і виконання комплексу робіт по розміщенню рекламних зображень МП ТОВ "Нові Технології" на спеціальних конструкціях в містах України та м. Харкові, м. Бердянськ, м. Миколаїв.

На підтвердження виконання вказаного договору надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкові накладні, фотозвіти про розміщення постерів та платіжні доручення.

- ТОВ "Мора Артель Груп" згідно договору №15 від 20.10.2016 бере на себе зобов`язання по проведенню рекламної кампанії, надання звіту і виконання комплексу робіт по розміщенню рекламних зображень МП ТОВ "Нові Технології" на спеціальних конструкціях в містах України та м. Харкові, м. Бердянськ, м. Миколаїв.

На підтвердження виконання вказаного договору надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкові накладні, фотозвіти про розміщення постерів та платіжні доручення.

- ПП "Комп і Ка» згідно договору №0611/04 від 06.11.2016 бере на себе зобов`язання перевірити розміщення реклами в містах Київ, Харків, Херсон, Запоріжжя, Миколаї, Дніпропетровськ, Полтава, Ужгород, Тячів, Іршава, Бердянськ, Маріуполь, Обухів, Умань, Ніжин по темам: "Кнауф", "Велика Кишеня", "Велмарт" .

На підтвердження виконання вказаного договору надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкові накладні, фотозвіти про розміщення постерів та платіжні доручення.

- ТОВ "Бродпрод" згідно договору від 01.10.2016 бере на себе зобов`язання по проведенню рекламної кампанії, надання звіту і виконання комплексу робіт по розміщенню рекламних зображень МП ТОВ "Нові Технології" на спеціальних конструкціях в містах Київ та Миколаїв.

На підтвердження виконання вказаного договору надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкові накладні, фотозвіти про розміщення постерів та платіжні доручення.

- ТОВ "Номан Капітал" згідно договору №30 від 01.09.2016 бере на себе зобов`язання по проведенню рекламної кампанії, надання звіту і виконання комплексу робіт по розміщенню рекламних зображень МП ТОВ "Нові Технології" на спеціальних конструкціях в містах Київ та Харків.

На підтвердження виконання вказаного договору надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкові накладні, фотозвіти про розміщення постерів та платіжні доручення.

- ТОВ "Вікторас" згідно договору №260914/01 від 26.09.2014 бере на себе зобов`язання по проведенню рекламної кампанії, надання звіту і виконання комплексу робіт по розміщенню рекламних зображень МП ТОВ "Нові Технології" на спеціальних конструкціях в містах Херсон, Тячів, Ужгород, Іршава Полтава, Миколаїв, Севастополь.

На підтвердження виконання вказаного договору надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкові накладні, фотозвіти про розміщення постерів та платіжні доручення.

Дослідивши надану первинну документацію, суд погоджується із позицією відповідача, що в наданих документах не зазначено назву, предмет рекламного зображення, що не дає змогу ідентифікувати даний рекламний предмет. В наданих актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) не вказано місця розташування (із знаначенням точних адрес) даних реклам.

Натомість, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Так, пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

За змістом підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, не включаються до складу витрат.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Слід зазначити, що обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованих валових витрат та податкового кредиту первинними документами покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), оскільки саме він виступає суб`єктом, який використовує при обчисленні кінцевої суми податку, що підлягає сплаті до бюджету, суму податкового кредиту з податку на додану вартість, визначену постачальником, та зменшує оподатковуваний дохід на вартість товарів (робіт, послуг), визначену продавцем.

Подані платником документи повинні достовірно підтверджувати реальність господарських операцій та інші обставини, з якими законодавець пов`язує право платника на податкову вигоду.

Податкова вигода може бути визнана необґрунтованою, зокрема, у випадках, якщо для цілей оподаткування операції обліковані не у відповідності з їх дійсним економічним змістом або враховані операції, що не обумовлені розумними економічними або іншими причинами (цілями ділового характеру).

У статті 1 Закону України «Про рекламу» рекламу визначено як інформацію про особу чи товар, розповсюджену в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; товаром у розумінні наведеного Закону є будь-який предмет господарського обігу, в тому числі продукція, роботи, послуги, цінні папери, об`єкти права інтелектуальної власності.

Таким чином, об`єктом рекламування є товар (роботи, послуги), засоби індивідуалізації юридичної особи та (або) товару, виробник або продавець, результати інтелектуальної діяльності.

Кваліфікуючою ознакою реклами є цільова спрямованість інформації, що поширюється, на притягнення уваги до об`єкта рекламування, на формування та/або підтримання інтересу до нього, просування цього об`єкта на ринку.

При цьому економічна мета витрат, що підлягають врахуванню при обчисленні бази оподаткування ПДВ та податку на прибуток, повинна оцінюватися з урахуванням обставин, які свідчать про намір платника отримати економічний ефект, про здатність цих витрат викликати позитивні зміни економічного стану платника у майбутньому.

В свою чергу, господарською діяльністю згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку, які є формою здійснення господарської діяльності, то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатись вчиненою в межах господарської діяльності платника податку та лише за таких умов платник має право на врахування в податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.

Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети), є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.

Натомість, позивач не подав будь-яких звітів, складенням яких оформлювався результат надання рекламних послуг, не представив жодних документів, що підтверджують спрямованість спірних послуг на досягнення конкретних цілей Товариства.

Податковим законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, складенням яких мають опосередковуватись ти чи інші господарські операцій. Однак критерієм зменшення бази оподаткування податку на прибуток та податку на додану вартість є можливість на підставі наявних документів зробити беззаперечний висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання доходу. А відтак на підтвердження витрат, понесених у зв`язку з оплатою спірних рекламних послуг, позивач повинен був надати, зокрема, документи, що свідчать про фактичне виконання постачальником конкретних видів послуг та про результат виконання кожної послуги у вигляді звіту, висновку тощо.

Водночас, позивачем не надано інформації про те, яким чином зазначені послуги вплинули на збільшення обсягів об`ємів продажу, що виключає можливість оцінки подальшого використання спірних послуг у діяльності підприємства позивача.

Поряд з цим слід зазначити, що кваліфікуючою ознакою господарської діяльності є розумна економічна причина (ділова мета), тобто причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (підпункт 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу). Господарські операції є такими, що вчинені у межах господарської діяльності, лише за наявності розумних економічних причин (ділової мети). Операція, позбавлена таких економічних причин, не підлягає відображенню в податковому обліку.

Стосовно відомостей у єдиному державному реєстрі судових рішень, щодо наявності матеріалів досудового розслідування по вищевказаним контрагентам, суд враховує вказану інформацію, однак вказує, що сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків усіх господарських операцій, проведених позивачем та його контрагентами.

Стосовно позиції позивача викладеній у позовній заяві, що його не повідомлено про проведення перевірки, не було пред`явлено направлення, не ознайомлено з наказом про збільшення терміну перевірки, суд вказує наступне.

Відповідно до п. 78.4. ст. 78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки. Як видно із матеріалів справи, оскаржуваний наказ вручено під підпис директору.

Платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду суді має бути лише суть виявлених порушень податкового чи іншого законодавства, дотримання якого контролюється органом.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України висловлену в постанові від 24.12.2010 у справі за позовом "Foods and Goods L.T.D." до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначені податкової перевірки. Натомість позивачем посадових осіб податкового органу допущено до перевірки та надано документи.

Щодо посилань представника позивача на позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26 лютого 2019 року у справі №814/3436/15, то суд зазначає таке.

Так, Верховний Суд у вказаному вище рішенні вказав, що органи податкової служби не мають права виносити податкові повідомлення-рішення до набрання законної сили відповідним рішенням в кримінальній справі, якщо грошове зобов`язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до даного рішення Верховного Суду позапланова виїзна перевірка Товариства проводилась податковим органом у липні-серпні 2015 року.

Підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на час перевірки) встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності такої обставини - отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Пунктом 36 Підрозділу 10. Інші перехідні положення (в редакції що діє з 01 вересня 2015 року) передбачено, що у разі якщо судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, яке було розпочато до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо зменшення податкового тиску на платників податків» від 17 липня 2015 року №655-8 і предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, в якому встановлена несплата податкових зобов`язань або винесена ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами з цього питання, податкове повідомлення - рішення за результатами такої перевірки приймається контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

До запровадження наведених норм діяли положення пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України, якими передбачалось, що у разі якщо грошове зобов`язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким податковим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим податковим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Спірною ситуацією, що розглядається судом у даній справі, перевірка позивача проводилась у 2018 році.

Згідно із підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК (в редакції, що діяла на момент перевірки із змінами, внесеними згідно із Законом № 1797-VIII від 21.12.2016) документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності, зокрема якщо отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону. Пункт 86.9 статті 86 ПК виключено на підставі Закону № 655-VIII від 17.07.2015.

За наведеного вище, висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі №814/3436/15 не підлягають застосуванню у даних правовідносинах.

За правилами, встановленими ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення № та № від 27.06.2018 прийняті відповідачем на підставі та у спосіб, передбачений законодавством України, а тому вони є правомірними та не підлягають скасуванню.

Відповідно до положень статті 139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональний інженерний центр "Нові Технології" - відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити: мале підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональний інженерний центр "Нові Технології" ( 21009, м. Вінниця, вул. І. Бевза, 2, кв. 6, код ЄДРПОУ - 13298768) Головне управління ДФС у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, код ЄДРПОУ - 39402165)

Копію рішення в повному обсязі сторони можуть одержати: 05.07.2019

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна