Справа № 607/5238/19
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2019 Справа №607/5238/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Пастернак О.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 Б ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, у якому, уточнивши позовні вимоги, просить поновити пропущений нею строк для оскарження, визнати незаконною таскасувати постанову №33 від 02.11.2018 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 77-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., а справу провадженням закрити.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності стало те, що вона 11 жовтня 2018 року о 15 год. 57 хв. самовільно випалювала рослинність, а саме залишки сухої рослинності та сухого опалого листя на землях загального користування Тернопільської міської ради. Дану постанову вважає незаконною, а вказане у ній правопорушення необґрунтованим та недоведеним, а тому вважає, що її безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення. Також зазначила, що при розгляді даної справи її не було повідомлено належним чином, оскільки вона не отримувала такого повідомлення, а підпис наявний у повідомленні про отримання поштового відправлення їй не належить. Також суду пояснила, що при розгляді відповідачем адміністративної справи, за наслідками якої винесено спірну постанову не було враховано, що вона є особою похилого віку, отримує незначний розмір пенсії, інших доходів не має.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просить їх задовольнити з підстав зазначених у позові.

Представник Державної екологічної інспекції у Тернопільській області в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а також відзив на позовну заяву, згідно якого вказує на те, що 11.10.2018 р. громадським інспектором з охорони довкілля Тернопільської області Сосновим В.М. складено протокол № 000088 про адміністративне правопорушення у якому зазначено, що 11 жовтня 2018 року о 15:57 годині при обстеженні території м. Тернополя виявлено гр. ОСОБА_1 , яка самовільно випалювала рослинність або її залишки, а саме: залишки сухої рослинності та сухого опалого листя на землях загального користування Тернопільської міської ради. Як вбачається із пояснень, вказаних у протоколі, позивачка вину у вчиненні правопорушення визнала та пояснила, що «палити більше не буду», що посвідчено її особистим підписом. 22.10.2018р. листом за № 1.1-1/3784 відповідач повідомив позивача, що 02.11.2018р. відбудеться розгляд справи про адміністративне правопорушення, за фактом спалювання залишків сухої рослинності на території м. Тернополя. 25.10.2018 р. дане повідомлення позивач отримала, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, однак, на адресу Інспекції для розгляду справи так і не прибула. 02.11.2018 р. державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Вітряком О.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №33 якою Позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.77-1 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. 05.11.2018 р. листом за № 1.1-1/3926 Інспекція направила позивачу другий примірник постанови про накладення адміністративного стягнення №33. Оскільки, в п`ятнадцятиденний термін штраф в добровільному порядку сплачений не був, Інспекція 30.11.2018 р. листом за № 1.1-1/4209 звернулась до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Тернопільській області про примусове виконання постанови. Також вказує на те, що позивач у своїй позовній заяві посилається на Закон України «Про природно-заповідний фонд України», який не має відношення до даного правопорушення, оскільки спалювання рослинності відбувалось на землях загального користування Тернопільської міської ради. Вважають, що при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення державний інспектор діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. У задоволенні позову просять відмовити.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

11 жовтня 2018 р. громадським інспектором з охорони довкілля Тернопільської області Сосновим В.М. складено протокол № 000088 про адміністративне правопорушення у якому зазначено, що 11 жовтня 2018 року о 15:57 годині при обстеженні території м. Тернополя виявлено гр. ОСОБА_1 , яка самовільно випалювала рослинність або її залишки, а саме: залишки сухої рослинності та сухого опалого листя на землях загального користування Тернопільської міської ради, чим порушила вимоги ст. 10 Закону України «Про рослинний світ» та ст. 39 Закону України «Про тваринний світ», відповідальність за які передбачена ч.1 ст. 77-1 КУпАП.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення №33 від 02 листопада 2018 року, винесеної державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Тернопільській області Вітряк О.В., ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 77-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 170 грн.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянуто у відсутності правопорушника.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_1 суду повідомила, що повідомлення про місце та час розгляду адміністративної справи Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області вона не отримувала та особисто за його отримання не розписувалась, а тому не змогла з`явитись для розгляду даної адміністративної справи. Дізналась про таке повідомлення від сусідки, яка розписалась за його отримання.

В силу ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інші.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення нових правопорушень.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує вимоги ст. 34, 35 КУпАП, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Таким чином, відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесення спірної постанови не було враховано те, що ОСОБА_1 є особою похилого віку (79 років), часто хворіє (наявні пр матеріалах справи виписки з історії хвороби), є пенсіонером і її єдиним доходом є пенсія, яка в 2018 року складала 1 773,43 грн. в місяць (Довідка №259/02, видана 18.01.2019 року Тернопільським об`єднаним управління Пенсійного фонду України Тернопільської області).

Суд вважає, що під час розгляду адміністративної справи відповідачем не було враховано конкретні обставини справи, дані про особу, суспільну небезпечність проступку, майновий стан правопорушника, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст. 3 КАС України, порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи, бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно частини 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, шляхом скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 02 листопада 2018 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.77-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн., а справу слід направити на новий розгляд та врахувати при її розгляді зазначені обставини.

Крім того, суд вважає, що слід поновити пропущений позивачем строк для оскарження спірної постанови, оскільки вона була надіслана поштою і позивач отримала її 22 січня 2019 року.

Керуючись ст.ст. 7, 72-77, 242, 251, 255, 268-272, 286, 293, 297 КАС України,

У Х В А Л И В:

Поновити пропущений ОСОБА_1 десятиденний строк для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягненнязадовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 02 листопада 2018 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 77-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн., скасувати та направити справу на новий розгляд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Повне рішення суду складено 02 липня 2019 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан