Справа № В/851/5/19
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 липня 2019 р.Справа № В/851/5/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калитки О. М. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про відвід всіх суддів Другого апеляційного адміністративного суду у справі В/851/5/19

за позовом ОСОБА_1

до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області

про визнання дій протиправними та дискримінаційними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Другого апеляційного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018 року по справі № 818/1793/18 за позовом ОСОБА_1 до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними та дискримінаційними, зобов`язання вчинити дії.

До Другого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку надійшла заява про відвід всіх суддів Другого апеляційного адміністративного суду з підстав незгоди з процесуальними рішеннями суддів Другого апеляційного адміністраиивного суду та наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів.

Позивач в судове засідання не з`явився, в заявленій заяві про відвід просив суд розглянути заяву без участі сторони заявника.

Представник відповідача не з`явився, повідомлений належний чином про дату, час та місце розгляду справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя не може брати участь у розгляді адміністративної справи і відводиться.

Між тим, у заяві позивача про відвід не викладено обставин, які б свідчили про наявність підстав для задоволення відводу, та не наведено, в чому саме полягає, на його думку, пряма або опосередкована заінтересованість колегії суддів у результаті розгляду справи.

Інших обставин, за яких було б необхідно задовольнити вказаний відвід, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відвід є необґрунтованим.

Відповідно до ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Крім того, суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" (ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Так, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою.

З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Колегія суддів зауважує, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. Тобто у кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010 року, для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

Вказане положення узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.

За змістом статті 6 Конвенції суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини «Ветштайн проти Швейцарії»).

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Як вже було зазначено вище, питання, порядок, підстави вирішення відводу (самовідводу) регулюються ст. 36-41 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суд вважає, що заявником не надано переконливих доказів, що у цій справі достатньо ознак, які б давали підстави вважати, що колегія суддів у складі: Кононенко З.О., Калитка О.М. та Мельнікова Л.В. проявляє особисту упередженість на користь відповідача та створила не рівні умови для підтвердження правової позиції сторін.

З суті поданої заяви вбачається, що позивач, фактично, не погоджується з процесуальним рішенням зазначених суддів, що в розумінні ч. 4 ст. 36 КАС України не може бути підставою для відводу.

Колегія суддів зазначає, що якщо позивач вважає, що в ході розгляду справи В/851/5/19 були порушені норми матеріального та процесуального права, він не позбавлений права викласти дані обставини в касаційній скарзі на рішення суду.

Наведені ОСОБА_1 у заяві про відвід суддів Кононенко З.О., Калитки О.М. та Мельнікової Л.В. обставини не можуть слугувати підставами для відведення суддів як такі, що викликають сумнів у їх неупередженості, оскільки за правилами частини 4 статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Наявності інших підстав, передбачених ст. 36 та ст. 37 КАС України для відводу суддів Скрипкою А.В. не вбачається.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість складу колегії суддів в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Колегія суддів зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджені належними і допустимими доказами.

Щодо заяви позивача про відвід іншим суддям Другого апеляційного адміністративного суду, то колегія суддів вважає, що такі вимоги заяви позивача не можуть розглядатись колегією суддів, оскільки інші судді не приймають участь у перегляді за виключними обставинами постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018 по справі № 818/1793/18.

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до п.8 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі надходження заяви про відвід до вирішення питання про відвід.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст. ст. 27, 28, 29, 30, 31, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати заявлений ОСОБА_1 відвід всім суддям Другого апеляційного адміністративного суду в адміністративній справі № В/851/5/19 необгрунтованим.

Провадження у справі В/851/5/19 зупинити до вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Відповідно до статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передати заяву про відвід для вирішення іншим складом суду у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Кононенко З.О.
Судді Калитка О.М. Мельнікова Л.В.

Повний текст ухвали складений 11.07.2019 року