Справа № 826/2379/18
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2379/18 Суддя (судді) першої інстанції: Скочок Т.О., Кармазін О. А., Катющенко В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О. О.

суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Штокмана А. І., представника третьої особи Макаревич Н. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2019 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення та дата складання повного тексту не зазначені) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства соціальної політики України, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Всеукраїнська громадська організація інвалідів «Союз Чорнобиль Україна» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Кабінету Міністрів України, Міністерства соціальної політики України про визнання Меморандум про взаємодію і співробітництво між Кабінетом Міністрів України та Всеукраїнською громадською організацією інвалідів «Союз Чорнобиль України» від 30.09.2011 р. дійсним; визнання протиправною бездіяльності щодо опрацювання та прийняття нормативно-правових актів, згідно з п. 16 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 р. № 76-VIII по відношенню до позивача та інших учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія яких по 2-й групі інвалідності, у відповідності до ст.ст. 50, 54 Закону № 796, повинна досягати восьми мінімальних пенсій за віком та додаткова пенсія за шкоду, заподіну здоров`ю 75% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням ч. 3 ст. 22 Конституції України; зобов`язання Міністерства соціальної політики України та Кабінету Міністрів України опрацювати та прийняти нормативно-правовий акт з урахуванням положень ст. 22 Конституції України по відношенню до ОСОБА_1 та інших учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія яких по 2-й групі інвалідності, згідно зі ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-XII (далі - Закон № 796) повинна досягати восьми мінімальних пенсій за віком та додаткова пенсія за шкоду, заподіну здоров`ю 75 % мінімальної пенсії за віком, у відповідності до пп. 2 п. 1 Меморандуму про взаємодію і співробітництво від 30.09.2011 р.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2019 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що спірний Меморандум передбачає пролонгацію своєї дії на кожний наступний рік, а не лише на один після спливу п`ятирічного строку.

Також апелянт наголошує на тому, що постанова КМ України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 р. № 1210 (далі - Постанова № 1210) прийнята до прийняття Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII.

На думку апелянта, бездіяльність відповідачів є очевидною.

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Міністерства соціальної політики України, зареєстрований 11.06.2019 р. за вх. № 21197, в якому Міністерство зауважує, що як розпорядник бюджетних коштів вищого рівня, зобов`язане здійснювати видатки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, між Кабінетом Міністрів України та Всеукраїнською громадською організацією інвалідів «Союз Чорнобиль України» підписано Меморандум про взаємодію та співробітництво від 30.09.2011 р. (далі - Меморандум), п. 2 розділу І якого, зокрема, визначено забезпечити виплату пенсій, заробітної плати та інших соціальних виплат, надання пільг, гарантій та компенсацій у розмірах, не менше ніж ті, що фактично виплачуються (надаються) на дату підписання Меморандуму.

Згідно з п. 1 розділу ІІІ Меморандуму, останній набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє протягом п`яти років. Припинення дії Меморандуму не впливає на стан і строки здійснення заходів, які не завершені на момент припинення його дії (п. 4 розділу ІІІ). У разі коли жодна із сторін не повідомить іншій стороні про намір припинити дію Меморандуму, його дія продовжується на один рік (п. 5 розділу ІІІ).

Вважаючи неналежне виконання відповідачами вказаних положень Меморандуму та п. 16 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 р. № 76-VIII, згідно з якими на Кабінет Міністрів України покладено обов`язок у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом: забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставин справи, колегія суддів звертає увагу на таке.

У відповідності до ст. 50 Закону № 796 (у редакції Закону № 76) особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 54 Закону № 796 (у редакції Закону № 76) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986 - 1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону № 76 на Кабінет Міністрів України покладено обов`язок у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом: забезпечити прийняття нормативно-правових актів, необхідних для реалізації цього Закону; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, станом на момент розгляду справи судом чинною є Постанова № 1210, яка врегульовує розміри пенсійних виплат.

Вказана постанова є чинною, а позивачем не обґрунтовано належним чином необхідності прийняття іншої постанови на виконання Закону № 76, якщо питання врегульовано постановою, що була прийнята раніше.

В частині доводів апелянта про чинність Меморандуму колегія суддів підтримує позицію суду першої інстанції, що його було пролонговано лише на рік.

Крім того, згідно п. 8 ч. 10 Положення про Міністерство соціальної політики України, затвердженого постановою КМ України від 17 червня 2015 р. № 423, Міністр приймає рішення про розподіл бюджетних коштів, головним розпорядником яких є Мінсоцполітики.

За таких обставин, є обґрунтованими доводи відповідача щодо того, що останній не уповноважений регулювати питання розміру спірних виплат, що підтверджується також делегуванням таких повноважень лише Уряду Законом № 76.

В сукупності з вищенаведеним, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства соціальної політики України, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Всеукраїнська громадська організація інвалідів «Союз Чорнобиль Україна» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 04.07.2019 р.)