Справа № 1140/3216/18
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 липня 2019 року

м. Київ

справа №1140/3216/18

адміністративне провадження №К/9901/18066/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Саприкіної І. В.,

суддів Єзерова А. А., Чиркіна С. М.,

перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправними наказу, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області), у якій просив:

- визнати протиправним наказ ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 19 вересня 2018 року № 820 "Про визначення переліку земельних ділянок для продажу права на них на земельних торгах" в частині включення до вказаного переліку земельної ділянки площею 1,4262 га, зазначеної позивачем на графічних матеріалах, поданих разом із заявою від 29 серпня 2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою;

- визнати протиправною бездіяльність ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо неприйняття у встановлений законом строк рішення про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,4262 га на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області прийняти рішення про надання позивачу такого дозволу.

Кіровоградський окружний адміністративний суд рішенням від 25 січня 2019 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2019 року, відмовив у задоволенні позовної заяви.

Не погодившись з такими судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, 25 червня 2019 року ОСОБА_1 направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу відповідно до ст. 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у якій просив скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2019 року і задовольнити позовну заяву.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки ця скарга не відповідає вимогам ст. 328 КАС України, з огляду на таке.

Пунктом 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Аналогічна законодавча норма закріплена в ст. 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» та ст. 13 КАС України.

За приписами ч. 1 ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Нормами ч. 1 ст. 257 КАС України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно із п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року, прийнятого в порядку спрощеного позовного провадження, та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2019 року. Предметом розгляду в цій справі є визнання протиправними бездіяльності та наказу ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 19 вересня 2018 року № 820 "Про визначення переліку земельних ділянок для продажу права на них на земельних торгах" в частині включення до вказаного переліку земельної ділянки площею 1,4262 га, зазначеної позивачем на графічних матеріалах, поданих разом із заявою від 29 серпня 2018 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, а також зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Тобто така справа відповідно до ст. 12 КАС України віднесена до категорії справ незначної складності.

За правилами п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У даному випадку передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України виняткових обставин та фундаментальних правових проблем не встановлено. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають постановам Верховного Суду від 03 квітня 2018 року (справа № 815/3059/17), від 02 жовтня 2018 року (справа № 806/3708/15).

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Виходячи з того, що касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судове рішення, яке за законом не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті провадження за цією скаргою слід відмовити.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), враховуючи особливий характер функції Верховного Суду як суду касаційної інстанції, Суд може визнати, що процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 328, 333 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправними наказу, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Надіслати ОСОБА_1 копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Саприкіна

Судді: А. А. Єзеров

С. М. Чиркін