Справа № 520/1482/19
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 р.Справа № 520/1482/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Донець Л.О.,

Суддів: Бенедик А.П. , Гуцала М.І. ,

за участю секретаря судового засідання Соколової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 року (головуючий суддя І інстанції: Чудних С.О., повний текст складено 10.04.19 року) по справі № 520/1482/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма"Ембріон"

до Державного кадастрового реєстратора Відділу у м.Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Туз Олександра Вікторовича , Головного управління Держгеокадастру у Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Ембріон" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (далі відповідач - 1), Державного кадастрового реєстратора відділу у м.Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Туз Олександра Вікторовича (відповідач - 2), в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення № РВ-019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 07.02.2019, винесене відповідачем - 2;

зобов`язати відповідача - 2 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) позивача для будівництва та обслуговування виробничого та складського приміщень по вул. Тваринників, 2 у Немишлянському районі м. Харкова, виготовленої ТОВ "ГК "ГЕОПРОМ", зареєструвати земельну ділянку площею 0,57 га розташовану по вул. Тваринників, 2 у Немишлянському районі м. Харкова з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування виробничого та складського приміщень, яка належить позивачу на праві постійного користування на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії І-ХР № 002126 від 05.11.1999, виданого Кулиничівською селищною радою, із змінами внесеними на підставі рішення виконкому Кулиничівської селищної ради №162 від 10.04.2001 "Про додаткове надання земельної ділянки в постійне користування позивачу для обслуговування виробничих і складських приміщень на території Кулиничівської селищної ради".

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення № РВ-019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 07.02.2019, винесене відповідачем.

Зобов`язано відповідача - 2 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) позивача для будівництва та обслуговування виробничого та складського приміщень по вул . Тваринників, 2 у Немишлянському районі м. Харкова , виготовленої ТОВ "ГК "ГЕОПРОМ", зареєструвати земельну ділянку площею 0,57 га розташовану по вул. Тваринників, 2 у Немишлянському районі м. Харкова з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування виробничого та складського приміщень, яка належить позивачу на праві постійного користування на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії І-ХР № 002126 від 05.11.1999, виданого Кулиничівською селищною радою, із змінами внесеними на підставі рішення виконкому Кулиничівської селищної ради №162 від 10.04.2001 "Про додаткове надання земельної ділянки в постійне користування позивача для обслуговування виробничих і складських приміщень на території Кулиничівської селищної ради".

Стягнуто на користь позивача (вул. Тваринників, буд. 4, м. Харків, 61004, код 23330007) судовий збір у розмірі 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - 1.

Відповідач - 1, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 по справі № 520/1482/19 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що відповідно до поданих позивачем документів на державну реєстрацію, розроблена документація із землеустрою, площа земельної ділянки 0, 5700 га не відповідає площі, яка за обліковими даними Управління була надана на підставі Державного акту на право постійного користування на землю І-ХР № 002126 , зареєстрована за № 88 від 05.11.1999. Тому вважає, що за даної підстави, відмова відповідача -1 про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 07.02.2019 за № РВ-2019 є правомірною.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивачу на праві постійного користування належить земельна ділянка площею 0,57 га для будівництва та обслуговування виробничого та складського приміщення на території Кулиничівської селищної ради, що підтверджується копією Державного акта на право постійного користування землею серії І-ХР № 002126 зареєстрований за № 88 від 05.11.1999.

21 червня 2017 року Харківською міською радою було прийнято рішення №670/17 "Про зміну та впорядкування адрес земельних ділянок", в якому зазначено змінити та впорядкувати адреси земельних ділянок, які належать юридичним та фізичним особам-підприємцям на праві приватної власності (постійного користування) на території, що включена до меж міста Харкова, згідно з додатком 3.

Згідно до витягу до додатка 3, власником земельної ділянки, яка на праві постійного користування належить позивачу є територіальна громада м. Харкова, при цьому новою адресою земельної ділянки є м. Харків, вул. Тваринників, 2 (Немишлянський район ).

Рішенням Харківської міської ради від 22.08.2018 №1185/18 "Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" згідно із п.1 додатку 3, позивачу надано дозвіл на відновлення меж земельної ділянки комунальної власності площею 0,32 га за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення для будівництва та обслуговування виробничого та складського приміщення по вул. Тваринників, 2 ( Немишлянський район ).

Згідно до пункту 1 Додатку 3 до рішення Харківської міської ради від 22.08.2018 №1185/18 було внесено зміни, якими замінено цифри " 0,32" цифрами "0,57" відповідно до п. 8 додатку 3 до рішення Харківської міської ради "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" від 17.10.2018 №1241/18.

Харківською міською радою було надано позивачу дозвіл на відновлення меж земельної ділянки комунальної власності площею 0,57 га за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення для будівництва та обслуговування виробничого та складського приміщення по вул. Тваринників, 2.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) позивачу для будівництва та обслуговування виробничого та складського приміщень по вул. Тваринників, 2 у Немишлянському районі м. Харкова .

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснювала виготовлення технічної документації на підставі укладеного між нею та позивачем договору на виконання робіт від 30.08.2018 за №169-8-2018. Технічну документацію було затверджено.

18.12.2018 позивач звернувся до державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області із заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, додавши до заяви необхідні документи.

Відповідачем - 2 було прийнято рішення №РВ-018 від 18.12.2018 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру у зв`язку із невідповідністю поданих документів вимогам, установленим Законом України "Про Державний земельний кадастр" і Порядком ведення Державного земельного кадастру.

Позивачем повторно подано державному кадастровому реєстратору Відділу у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області виправлену технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) позивача для будівництва та обслуговування виробничого та складського приміщень по вул . Тваринників , 2 у Немишлянському районі м. Харкова , яка була виготовлена ТОВ "ГК" ГЕОПРОМ" ().

Супровідним листом було додано до заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру належним чином завірені копії документів:

рішення виконкому Кулиничівської селищної ради Харківського району від 10.04.2001 "Про додаткове надання в постійне користування НВФ "Ембріон" для обслуговування виробничих і складських приміщень на території Кулиничівської селищної ради";

рішення Господарського суду Харківської області від 23.11.2015 у справі №922/6003/15;

листа Міськрайонного управління у Харківському районі та м. Люботині від 08.01.2019

№28-20-023, 061-10/126-19;

сторінок з Книги записів реєстрації держактів.

07.02.2019 відповідачем - 2 після розгляду заяви прийнято рішення №РВ-019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності поданих документів вимогам, установленим Законом України "Про Державний земельний кадастр" і Порядком ведення Державного земельного кадастру. Зазначено: у зв`язку із відсутністю в архіві Відділу у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області архівного примірника Державного акту, до Міськрайонного управління у Харківському районі та м. Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області було направлено листа щодо надання зазначених документів. Проте, відповідно до отриманої відповіді в Управлінні обліковується запис в Книзі записів про державну реєстрацію державних актів про реєстрацію державного акту на право постійного користування землею І-ХР № 002126 зареєстрований за №88 від 05.11.1999. Відповідно до зазначеної відповіді, площа земельної ділянки складає 0,32 га, та по вищезазначеному Державному акті в Управління відсутня інформація про проведення дій, передбачених законодавством. Відповідно до розробленої документації із землеустрою, площа земельної ділянки 0,5700 га, що не відповідає площі, що за обліковими даними Управління була надана на підставі Державного акту на право постійного користування на землю І-ХР № 002126 зареєстрований за №88 від 05.11.1999.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відсутність інформації в облікових даних Міськрайонного управління у Харківському районі та м. Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про площу земельної ділянки - 0,57 га, що належить позивачу на праві постійного користування, не є належною та обгрунтованою підставою для винесення рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, так як підтвердженням належності на праві постійного користування позивача земельної ділянки площею саме 0,57 га є Державний акт на право постійного користування землею серії І-ХР № 002126 , в якому міститься відмітка про зміни у землеустрої на підставі рішення виконкому Кулиничівської селищної ради від 10.04.2001 №162 "Про додаткове надання земельної ділянки позивача, площа земельної ділянки 0,25 га.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру (далі - Порядок № 1051), п. 67 якого встановлено, що внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011

№3613-VI (далі - Закон України №3613), державний земельний кадастр єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України №3613 внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Статтею 9 Закону України №3613 визначено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону України №3613 відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

Частина 5 статті 24 Закону України №3613 каже, що державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

У відповідності до ч. 4 ст. 24 Закону України №3613 для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

У відповідності з ч.6 ст.24 Закону України №3613 підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Так, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01.07.2004 №1952-IV (далі - Закон №1952-IV) регулюються відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Відповідно до ст. 11 Закону №1952-IV встановлено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону №1952-IV державний реєстратор:

встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі;

під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав;

присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації прав;

виготовляє електронні копії документів та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав);

формує документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав

У відповідності до ч. 2 ст. 18 Закону №1952-IV визначено перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Частиною 1 статті 24 Закону №1952-IV встановлено підстави, з яких у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено. Так, у разі, якщо: заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

Частина 3 статті 24 Закону №1952-IV каже, що відмова в державній реєстрації прав з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, не застосовується у разі:

наявності помилки в Державному земельному кадастрі, що виникла після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки, невідповідність меж земельної ділянки, зазначених у Державному реєстрі земель, її дійсним межам);

невідповідності площі земельної ділянки, зазначеної в Державному реєстрі земель, її дійсній площі у результаті зміни методів підрахунку (округлення);

невідповідності відомостей про земельну ділянку в Державному земельному кадастрі відомостям, що містяться в документі, який посвідчує речове право на неї, якщо така невідповідність виникла внаслідок внесення змін або виправлення помилки у відомостях Державного земельного кадастру про земельну ділянку після оформлення документа, що є підставою для виникнення відповідного речового права на земельну ділянку. У такому разі пріоритет мають відомості Державного земельного кадастру;

зміни найменування акціонерного товариства у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство.

Відповідно до ч.5 ст.24 Закону №1952-IV відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена.

Частиною 1 статті 27 Закону №1952-IV визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року.

За наведених вище норм, колегія суддів зазначає, що рішення відповідача- 2 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру на підставі відсутності відомостей в облікових даних Міськрайонного управління у Харківському районі та м.Люботині Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо права постійного користування земельною ділянкою, площа якої становить 0,57 га є протиправним та безпідставним.

Площа земельної ділянки підтверджується Державним актом позивача на право постійного користування землею, серія І-ХР №002126 , оскільки на підставі рішення виконавчого комітету Кулиничівської селищної ради від 10.04.2001 № 162 в даному акті внесено відмітку зі змінами, площа земельної ділянки якої - 0,25 га.

За даних обставин, колегія суддів, вважає, що відповідачем - 2 при розгляді заяви позивача необгрунтовано винесено рішення №РВ-019, оскільки відповідачем у спірних правовідносинах невірно застосовано норми Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011 №3613-VI та Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01.07.2004 №1952-IV, чим в даному випадку, порушено права позивача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не виконав обов`язок покладений на нього, відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України та не довів правомірність прийнятого ним оскаржуваного в спірних правовідносинах рішення, в той час як, позивачем доведено обставини на яких ґрунтуються його вимоги.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що рішення відповідача -2 № РВ-019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 07.02.2019 є необґрунтованим, оскільки відсутні правові підстави для прийняття оспорюваного рішення у спірних правовідносинах.

Таким чином, колегія суддів, вважає, що оцінюючи в сукупності наявні в справі докази, доводи апелянта на підтвердження правомірності його дій щодо прийняття рішення №РВ-019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 07.02.2019 законодавчо не знайшли свого підтвердження і повністю спростовані матеріалами справи, відповідно вірно оцінені та вмотивовано відхилені судом першої інстанції.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність правових підстав для їх задоволення.

Апеляційна скарга не спростовує наведених вище висновків, а лише повторює правову позицію відповідач - 1, викладену у відзиві на позов.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення - скасуванню.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 року по справі № 520/1482/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.О. Донець
Судді А.П. Бенедик М.І. Гуцал
Повний текст постанови складено 10.07.2019 року