Справа № 520/4405/19
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 липня 2019 р. № 520/4405/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зоркіної Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Пройдак С.М.

представника позивача - ОСОБА_1 .,

представника відповідача Соїч Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЕЙН" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації,

встановив

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Пларіум Юкрейн", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просить суд:- визнати протиправною та скасувати Індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України від 21.03.2019 року №1142/6/99-99-13-02-03- 15/ІПК.;- стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що висновки контролюючого органу, які викладені в індивідуальній податковій консультації, суперечать положенням ПК України, які визначають зміст та регулюють порядок справляння податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску та військового збору. Надано консультація не містить висновків по поставленим питанням , а лише відсилає до норм діючого податкового законодавства.

Представник відповідача у наданому до суду відзиві на позовну заяву, проти заявленого позову заперечував з підстав його необґрунтованості та вказав, що у податковій консультації наголошується, що будь-які висновки щодо оподаткування конкретних операцій платників податків можуть надаватися за результатами перевірки умов, суттєвих обставин здійснення відповідних господарських операцій та всіх первинних документів, оформленням яких вони супроводжувались. Таким чином без дослідження істотних умов договорів, актів прийму передачі робіт /послуг, інших первинних документів.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.05.2019 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав, викладених у письмовому відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сформовано та направлено на адресу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби звернення про надання податкової консультації №2019/02/21-1 від 21.02.2019 року , в якому підприємством поставлено питання:

Щодо проведення культурно-розважальних (корпоративних) заходів:

чи вважається в розумінні підпункту 14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України додатковим благом та чи включається в розумінні підпункту «а» та абз.2 підпункту «б» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 ст.164 ПК України вартість підготовки, організації та проведення роботодавцем для своїх працівників культурно-розважальних заходів з метою забезпечення їх відпочинку та дозвілля, якщо таке надання здійснюється роботодавцем неперсоніфіковане на виконання вимог Колективного договору?

чи звільняється в розумінні підпункту 1.7 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України від оподаткування військовим збором вартість підготовки, організації та проведення Товариством для своїх працівників культурно-розважальних заходів з метою забезпечення їх відпочинку та дозвілля, якщо таке надання здійснюється роботодавцем неперсоніфіковане на виконання вимог колективного договору?

чи розглядається в розумінні абзацу першого пункту 1 частини 1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в якості бази нарахування єдиного внеску вартість підготовки, організації та проведення Товариством для своїх працівників культурно-розважальних заходів з метою забезпечення їх відпочинку та дозвілля, якщо таке надання здійснюється роботодавцем неперсоніфіковане на виконання вимог колективного договору?

Щодо інформаційно-консультаційних заходів, проведення яких здійснюється третіми особами на підставі договорів, укладених з роботодавцем:

чи вважається в розумінні підпункту 14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України додатковим благом та чи включається в розумінні підпункту «а» та абз.2 підпункту «б» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 ст.164 ПК України вартість інформаційно-консультаційних заходів (семінарів, навчань, конференцій, курсів, тренінгів, майстер-класів, тощо) організованих та проведених для підвищення кваліфікації працівників та з метою здобуття працівниками додаткових навичок, на виконання вимог укладеного колективного договору , за рахунок товариства та на підставі договорів про надання інформаційно - консультаційних послуг, укладених з третіми особами, якщо отримувачем таких інформаційно-консультаційних послуг за договором виступає Товариство (роботодавець)?

чи звільняється в розумінні підпункту 1.7 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України від оподаткування військовим збором вартість інформаційно-консультаційних заходів (семінарів, навчань, конференцій, курсів, тренінгів, майстер-класів, тощо) організованих та проведених для підвищення кваліфікації працівників та з метою здобуття працівниками додаткових навичок, на виконання вимог укладеного колективного договору , за рахунок товариства та на підставі договорів про надання інформаційно- консультаційних послуг, укладених з третіми особами, якщо отримувачем таких інформаційно-консультаційних послуг за договором виступає Товариство (роботодавець)?

чи розглядається в розумінні абзацу першого пункту 1 частини 1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в якості бази нарахування єдиного внеску вартість інформаційно-консультаційних заходів (семінарів, навчань, конференцій, курсів, тренінгів, майстер-класів, тощо) організованих та проведених для підвищення кваліфікації працівників та з метою здобуття працівниками додаткових навичок, на виконання вимог укладеного колективного договору , за рахунок товариства та на підставі договорів про надання інформаційно- консультаційних послуг, укладених з третіми особами, якщо отримувачем таких інформаційно-консультаційних послуг за договором виступає Товариство (роботодавець)?

Щодо проведення інформаційно-консультаційних (інформаційно-технічних) заходів організованих роботодавцем:

чи вважається в розумінні підпункту 14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України додатковим благом та чи включається в розумінні підпункту «а» та абз.2 підпункту «б» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 ст.164 ПК України вартість інформаційно-консультаційних (інформаційно-технічних) заходів ( внутрішніх конференцій, майстер-класів, курсів, тренінгів тощо) організованих та проведених за рахунок Товариства на виконання вимог колективного договору неперсоніфіковане для своїх працівників?

чи звільняється в розумінні підпункту 1.7 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України від оподаткування військовим збором вартість інформаційно-консультаційних (інформаційно-технічних) заходів ( внутрішніх конференцій, майстер-класів, курсів, тренінгів тощо) організованих та проведених за рахунок Товариства на виконання вимог колективного договору неперсоніфіковане для своїх працівників?

чи розглядається в розумінні абзацу першого пункту 1 частини 1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в якості бази нарахування єдиного внеску вартість інформаційно-консультаційних (інформаційно-технічних) заходів ( внутрішніх конференцій, майстер-класів, курсів, тренінгів тощо) організованих та проведених за рахунок Товариства на виконання вимог колективного договору неперсоніфіковане для своїх працівників?

За результатами розгляду звернення відповідачем надана податкова консультація від 21.03.2019 року № 1142/6/99-99-13-02-03-15/ІПК , у якій зокрема зазначено, що вартість безоплатного відвідування культурно-розважальних заходів включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу такого працівника, як інший дохід та оподатковується податком на доходи фізичних осіб та військовим збором на загальних підставах. Вказано, що вартість безоплатного відвідування культурно-розважальних (корпоративних) заходів не є виплатою, яка включається до заробітної плати або до суми винагороди за цивільно-правовим договором, отже, зазначений дохід не є базою нарахування єдиного внеску.

Згідно із пп. 14.1.172-1. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Відповідно до абз. 1 п. 52.1. та п. 52.2. ст. 52 Податкового кодексу України, за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом. Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 164.1. ст. 164 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Судовим розглядом встановлено, що 05.02.2018 року між адміністрацією та трудовим колективом ТОВ « Пларіум Юкрєйн» укладено колективний договір на 2018-2023 роки, який затверджено протоколом загальних зборів трудового колективу № 2 та зареєстрований в Управлінні праці та соціального захисту населення Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради 25.10.2018 за реєстраційним номером 4117

Відповідно до пункту 8.1. Колективного договору з метою задоволення соціально- побутових потреб працівників, посилення соціального захисту та соціальних гарантій, підвищення рівня продуктивності праці, стимулювання на досягнення працівниками більш високих результатів їх роботи, створення оптимальних умов для організації трудового процесу, створення відповідних умов праці, іміджу підприємства, який є основою конкурентоспроможності підприємства на ринку праці, приваблення відповідних спеціалістів, при наявності фінансових можливостей, підприємство зобов`язується забезпечити працівників додатковими соціальними гарантіями, компенсаціями та пільгами, спрямованими на соціальне, медичне та культурне забезпечення працівників, організацію їх оздоровлення та відпочинку, визначеними в цьому розділі.

Пунктом 8.6.,8.8 Колективного договору Товариство зобов`язується організувати відпочинок та дозвілля працівників шляхом надання працівникам в користування кінотеатру Товариства, шляхом проведення корпоративних заходів із залученням музичних колективів, артистів або без цього тощо. Товариство зобов`язується забезпечити підвищення кваліфікації працівників шляхом проведення тематичних семінарів та /або навчань ( в тому числі вивчення іноземних мов), організацію та проведення для працівників інформаційно-консультаційних заходів (конференцій, тімбілдінгів тощо). Товариство з метою здобуття працівниками додаткових навиків зобов`язується також неперсоніфіковано проводити різноманітні тематичні заходи (мастер-класи, курси, тренінги тощо). Товариство зобов`язується забезпечити фінансування зазначених заходів та здійснювати необхідні додаткові витрати з метою організації їх проведення.

На виконання зазначених вище вимог колективного договору на підприємстві розроблено та погоджено з уповноваженою особою трудового колективу Положення про порядок організації та проведення культурно-розважальних та інформаційно-консультаційних ( інформаційно-технічних) заходів для працівників Товариства з обмеженою відповідальністю « Пларіум Юкрєйн» (наказ від 04.01.2019 № 1).

Відповідно до пунктів 1.6.3, 3.3., 4.6 Положення проведення вказаних заходів для працівників Товариства здійснюється на безплатній основі, відвідування заходів є правом , а не обов`язком працівника. Товариство не здійснює попередньої реєстрації, персоніфікації та /або облік осіб, які виявляють бажання взяти участь у такому заході.

Згідно з пп. 14.1.47. п. 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, додаткові блага кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до п. 23.1 ст. ПК України базою оподаткування визнаються конкретні вартісні, фізичні або інші характеристики певного об`єкта оподаткування.

Згідно до ст. 24 ПК України виміру бази оподаткування визнається конкретна вартісна, фізична або інша характеристика об`єкта оподаткування або її частини, щодо якої застосовується ставка податку.

Відповідно до п. 22.1 ст. 21 ПК України об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Відповідно до пп. а пп. 164.2.17. п. 164.2. ст. ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді вартості використання житла, інших об`єктів матеріального або нематеріального майна, що належать роботодавцю, наданих платнику податку в безоплатне користування, або компенсації вартості такого використання, крім випадків, коли таке надання зумовлено виконанням платником податку трудової функції відповідно до трудового договору (контракту) чи передбачено нормами колективного договору або відповідно до закону в установлених ними межах.

Додатково до винятків, передбачених підпунктом а цього підпункту, не вважаються додатковим благом платника податку доходи, одержані у формі та розмірах, що підлягають включенню роботодавцем до собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, а також кошти, вартість послуг, проживання, проїзду, харчування, спортивного одягу, аксесуарів, взуття та інвентарю, колясок для інвалідів, у тому числі які призначені для участі інвалідів в фізкультурно-реабілітаційних та спортивних заходах, лікарських та медико-відновлюваних засобів та інших доходів, наданих (виплачених) платнику податку учаснику спортивних (крім професійного спорту), фізкультурно-оздоровчих заходів, заходів з фізкультурно-оздоровчої діяльності та фізкультурно-спортивної реабілітації, що фінансуються з бюджету та/або бюджетними організаціями, іншими неприбутковими організаціями, внесеними до Реєстру неприбуткових організацій та установ на дату надання таких коштів (пп. б пп. 164.2.17. п. 164.2. ст. 164 ПК України).

Аналіз вищезазначених норм вказує, що у випадку, якщо кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) роботодавцем (податковим агентом) платникам податків (працівникам такого податкового агента) на виконання обов`язку щодо їх забезпечення додатковими соціальними гарантіями, компенсаціями та пільгами в силу укладеного та чинного колективного договору, а також включення роботодавцем витрат на таке надання (зокрема, продукти харчування) до складу собівартості реалізованих послуг, то таке надання (кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги тощо) не є додатковим благом та не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу таких платників податку.

Згідно пп. 165.1.9. п. 165.1. ст. ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи, зокрема, вартість безоплатного лікувально-профілактичного харчування, молока або рівноцінних йому харчових продуктів, газованої солоної води, мийних і знешкоджувальних засобів, а також спеціального одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту, якими роботодавець забезпечує платника податку відповідно до Закону України "Про охорону праці", спеціального (форменого) одягу та взуття, що надаються роботодавцем у тимчасове користування платнику податку, який перебуває з ним у трудових відносинах. Порядок забезпечення, перелік та граничні строки використання спеціального (у тому числі форменого) одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України та/або галузевими нормами безоплатної видачі працівникам спеціального (форменого) одягу, спеціального взуття та інших засобів індивідуального захисту.

Відповідно до п. 16-1 Підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Згідно із пп. 1.7. п. 16-1 Підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України, звільняються від оподаткування збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.25, 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до абз. першого п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України Про оплату праці, та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Таким чином, вартість підготовки, організації та проведення роботодавцем для своїх працівників культурно-розважальних заходів з метою забезпечення їх відпочинку та дозвілля, інформаційно-консультаційних заходів (семінарів, навчань, конференцій, курсів, тренінгів, майстер-класів, тощо) організованих та проведених для підвищення кваліфікації працівників та з метою здобуття працівниками додаткових навичок, на виконання вимог укладеного колективного договору , за рахунок товариства та на підставі договорів про надання інформаційно - консультаційних послуг, укладених з третіми особами, не є додатковим благом та не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платників податку на доходи фізичних осіб, надання послуг у вигляді участі в інформаційних та корпоративних заходах звільняється від оподаткування військовим збором та не може розглядатися як база нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Щодо посилання відповідача на те, що в оскаржуваній податковій консультації надано роз`яснення з питань оподаткуванням податку на доходи фізичних осіб і військовим збором доходу у вигляді вартості інформаційно-консультаційних послуг, які організовуються за рахунок позивача в індивідуальної консультації ДФС від 30.01.2018 №3536/99-99-13-02-02-15 (а.с.90-91. Із дослідженої в судовому засіданні копії вказаної податкової консультації встановлено, що вона містить виключно посилання на нормативні акти - ст.18 Закону України «Про освіту», ст.ст.1,6 Закону України «Про професійний розвиток працівників», п.2.6 Положення про професійне навчання працівників на виробництві, затверджене наказом Міністерства праці та соціальної політики України і Міністерства освіти і науки України від 26.03.2001 року № 127/151, п.п.162.1. п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, ст.165, пп.167.1 ст.167, ст.168 ПК України, роз`яснення можливості звернення до Міністерства освіти і науки України з питань віднесення семінарів, конференцій, навчань та інших тематичних заходів до підвищення кваліфікації працівників, однак, жодних роз`яснень щодо практичного застосування окремих норм податкового законодавства не містить.

Положеннями п.52.3 ст.52 ПК України індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, обов`язково повинна містити назву - податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

Отже, наявність чи відсутність цих складових у своїй сукупності надають підстави для висновку про належність письмового документу до податкової консультації

Із дослідженого в судовому засіданні запиту на надання податкової консультації встановлено, що вона містить обґрунтування практичної необхідності отримання консультації (а.с.23-25) з урахуванням наступних аспектів: здійснення організації та проведення заходу на виконання вимог колективного договору, умов та порядку організації та проведення корпоративних заходів; неможливості персоніфікації працівників, які виявили бажання взяти в них участь.

Проте із дослідженої в судовому засідання індивідуальної податкової консультації встановлена, що вона не містить обґрунтування висновків зазначеними вище практичними питаннями, відсутні рекомендації щодо практичного застосування норма податкового законодавства, в ситуації, що складалася у позивача, а, отже відповідачем не дотримано вимог п.52.3 ст.52 ПК України

Відповідно до ст. ст. 7, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У відповідності до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище суд приходить до висновку, що відповідачем в судовому засіданні не доведено правомірності прийняття оскаржуваної податкової консультації, а, отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати в установлений судом термін, з моменту набрання рішення законної сили, звіт про виконання рішення суду (ст. 382 КАС України), суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положеннями ст.53 ПК України, п.п. 9-11 Порядку ведення єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій, затвердженого Наказ Міністерства фінансів України 24.05.2017 № 523, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 червня 2017 р. за № 719/30587, встановлено імперативну норму стосовно того, що у разі скасування ІПК у судовому порядку така консультація підлягає виключенню з Реєстру та заміні на нову ІПК, що надана з урахуванням висновків суду, у строки, визначені пунктом 53.2 статті 53 Кодексу, з відміткою про те, що нова ІПК надана на підставі рішення суду. Контролюючий орган в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональний територіальний орган зобов`язані надіслати ДФС ІПК протягом 15 календарних днів, що настають за днем отримання звернення платника податків на отримання ІПК, для розгляду питання щодо внесення відомостей про таку консультацію до Реєстру, про що повідомляють платника податків у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу. Рішення про внесення або відмову у внесенні ІПК контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів до Реєстру приймається ДФС у межах строків, визначених Кодексом.

Враховуючи, зазначені вищі положення, беручи до уваги, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, а також приписи ст.14 КАС України щодо обов`язковості судових рішень та відсутності об`єктивних обставин щодо невиконання судового рішення з боку відповідача, суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, з відповідача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1921.00 грн, сплачені згідно платіжного доручення № 1477 від 02.05.2019 року.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЕЙН" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України від 21.03.2019 року №1142/6/99-99-13-02-03- 15/ІПК

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАРІУМ ЮКРЕЙН" (61072, м. Харків, просп. Науки, буд. 27-Б, 8 пов., код ЄДРПОУ - 37364327) сплачену суму судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, код ЄДРПОУ - 39292197).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 11.07.2019

Суддя Зоркіна Ю.В.