Справа № 200/8418/19-а
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

08 липня 2019 р. Справа №200/8418/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Лазарєв В.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Тенс груп» про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Державної фіскальної служби про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

03 липня 2019 року до суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Тенс груп» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ «Тенс Груп» від 13 липня 2015 року №230/26-50-11-27 та зобов`язати ДФС України відновити ТОВ «Тенс Груп» в реєстрі платників податків; зобов`язати ДФС України відновити показники ТОВ «Тенс Груп» на рахунку у Системі електронного адміністрування ПДВ, які існували станом на 12 липня 2015 року.

У позовній заяві позивачем також заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування вказаного клопотання представник позивача зазначив, що про існування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ «Тенс Груп» від 13.07.2015 року №230/26-50 -11-27 стало відомо лише з листа заступника ДПІ у Голосїївському районі Головного управління ДФС у м. Києві № 3661/С/ПД/26-50-11-01-12 від 03.12.2015 року, тому на думку представника позивача, шестимісячний строк звернення до адміністративного суду обчислюється з 03.12.2015 року.

ТОВ «Тенс Груп» 09.03.2016 року звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з відповідним позовом та 07.04.2016 року було відкрито провадження в справі. Проте 31.08.2017 року позовну заяву ТОВ «Тенс Груп» було залишено без розгляду. Як зазначає представник позивача, підприємство дізналось про існування вказаної ухвали лише 03.01.2019 року з реєстру судових рішень, оскільки судом не було направлено вказану ухвалу на адресу ТОВ «Тенс Груп».

Враховуючи викладене, позивач вважає, що строк звернення до суду ним пропущено з поважних причин, а тому просить суд його поновити.

Розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Тенс груп» про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить визнати протиправним рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ від 13.07.2015 року та відновити показники ТОВ «Тенс Груп» на рахунку у системі електронного адміністрування ПДВ які існували станом на 12.07.2015 року.

В той же час, позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду 26.06.2019 року, про що свідчить штамп на конверті. Тобто, позивачем пропущений шестимісячний строк звернення до суду із даним позовом.

Згідно з частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Так, з аналізу норм Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

В силу приписів статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 03 вересня 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року).

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13 грудня 2011 року по справі №17-рп/2011 також визначив, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. ЄСПЛ зауважує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли б бути ущемлені у разі, якщо було б передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» (див. mutatis mutandis рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року («OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», заява № 14902/04, пункт 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, пункт 51).

Отже встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених КАС України. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа «Олександр Шевченко проти України», п. 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

У відповідності до частини 2 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що учасники справи мають право, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень. Користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Згідно частини 5 вищевказаної статті учасники справи зобов`язані, в тому числі, з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Суд зазначає, що ухвала Окружного адміністративного суду від 31 серпня 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень 08.09.2017 року. Однак, до Донецького окружного адміністративного суду позивач звернувся з даним позовом лише 26.06.2019 року. Доказів неможливості своєчасного ознайомлення з вказаною ухвалою та вжиття заходів задля ознайомлення з останньою або про стан судового провадження (826/3959/19) позивачем не надано.

Також суд звертає увагу на те, що вищевказана ухвала про залишення позовної заяви без розгляду постановлена у зв`язку з повторним неприбуттям, без поважних причин, позивача до суду, що свідчить про недобросовісне виконання позивачем покладених на нього обов`язків.

Окрім того, судом вважає необхідним зазначити наступне.

У відповідності до частини 1 статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями (п. 2 ч. 2 ст. 45 КАС України).

Так, 16 січня 2019 року ТОВ «Тенс Груп» зверталося із даним позовом до Донецького окружного адміністративного суду. Ухвалою суду від 21.01.2019 року позовна заява була залишена без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до суду із надання позивачу часу для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку. 27.02.2019 року судом постановлена ухвала про задоволення клопотання ТОВ «Тенс Груп» та залишено позов без розгляду.

27 лютого 2019 року ТОВ «Тенс Груп» знов звертається до Донецького окружного адміністративного суду з аналогічним позовом. 29 березня 2019 року судом відкрито провадження. Проте, 25 квітня 2019 року, за клопотанням представника ТОВ «Тенс Груп», позовна заява була залишена без розгляду, про що постановлена відповідна ухвала.

Вищевстановлені обставини свідчать про недобросовісне користуватися позивачем своїми процесуальними правами.

Приймаючи до уваги вищенаведене в сукупності та враховуючи великий проміжок часу між ухвалою Окружного адміністративного суду від 31 серпня 2017 року та зверненням позивача з даним позовом, відсутність будь-яких інших доказів які свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку, що позивачем не надано доказів, що він був позбавлений можливості реалізувати своє право на звернення до суду із даним позовом протягом майже двох років. Таким чином відсутні підстави для його поновлення.

Керуючись статтями 120, 121, 122 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Тенс груп» про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Державної фіскальної служби про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.В. Лазарєв