Справа № 539/897/19
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 р. Справа № 539/897/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06.05.2019, головуючий суддя І інстанції: Іващенко Ю.А., вул. Монастирська 17, м. Лубни, 37500, повний текст рішення складено 11.05.2019, по справі № 539/897/19

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Бондаренка Валерія Олександровича

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Бондаренка Валерія Олександровича (далі відповідач, інспектор патрульної поліції Бондаренко В.О.), в якому просив визнати незаконними дії інспектора патрульної поліції Бондаренка В.О. щодо складання постанови серії НК № 314362 від 18.01.2019 про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та визнати постанову серії НК № 314362 від 18.01.2019 про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження у справі закрити.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської обл. від 06.05.2019 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з даним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що надані відповідачем фото фіксації порушення позивачем Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), з урахуванням невідповідності його фотододатку (формі інформації, передбаченої програмним забезпеченням), не може бути достатнім доказом для підтвердження факту порушення позивачем ПДР України. Невідповідність полягає у тому, що надане листом УПП в Полтавській обл. № Г-50/41/26/03-2019 від 25.01.2019 фото фіксації порушення за змістом та фиглядом відрізняється від фото, наданого інспектором патрульної поліції Бондаренком В.О., а тому позивач вважає, що фото, яке формує програмне забезпечення TruCam LTI 20/20, не може бути достовірним та достатнім доказом, що підтверджує вчинення правопорушення. Фото, які надані суду в якості підтвердження вчинення позивачем правопорушення, в супереч програмному забезпеченню та зразку фото додатку Інструкції NruCam, не містять інформації безпосередньо на фото, що свідчить про можливість зміни текстової інформації.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2019 призначено до розгляду клопотання позивача про поновлення строку на апеляційне оскарження в порядку письмового провадження.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2019 задоволено клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження та ухвалами суду від 03.07.2019 відкрито провадження по справі № 539/897/19, закінчено підготовку справи до розгляду та призначено у відкритому судовому засіданні.

Сторони в судове засідання не з`явилися про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно з положеннями ч. 2 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідно до положень ч.3 ст.268 КАС України справа розглянута без участі сторін.

Згідно з ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які позивач посилається в апеляційній скарзі, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

Постановою серії НК № 314362 від 18.01.2019 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді 255,00 грн. штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Як слідує із фабули оскаржуваної постанови, фактичною підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що 14.01.2019 о 14 год. 57 хв. в с. Циганське Полтавського району Полтавської області ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем HYUNDAI Santa Fe д/н/з НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 73 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 км/год. Швидкість руху транспортного засобу вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam LTI 20/20 ТС000800, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для їх задоволення.

Суд апеляційної інстанції з даним висновком суду частково погоджується, з огляду на наступне.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину <…>, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год (у редакції, чинній з 01.01.2018).

Згідно вимог п.п. «б» п.12.9 ПДР України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіряючи надані учасниками справи докази на предмет належності, допустимості, достовірності відповідно до ст. 90 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Судовим розглядом встановлено, що позивач звернувся 18.01.2019 до відповідача з клопотанням надати для ознайомлення матеріали справи, а саме роздруківку повного зображення зафіксованого порушення; прилад, яким здійснювалась фіксація для порівняння роздруківки та фактичного зображення; технічний паспорт приладу фіксації (прилад для звірки серійного номеру), інструкція та правила практичного застосування приладу вимірювання швидкості, копії відеозаписів ганрудних камер працівників поліції при фіксуванні саме порушення, допущеного позивачем.

Листом УПП в Полтавській обл. № Г-50/41/26/03-2019 від 25.01.2019 надано відповідь, до якої додано копії фото повного зображення зафіксованого правопорушення, свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірбвання техніки, інструкції з використання приладу.

Надана відповідачем інструкція використання TruCam згідно розд.1 пп.1 під назвою «Відтворення» передбачає, що зображення має виглядати як малюнок нижче праворуч.

Так, досліджуючи вказаний малюнок, колегією суддів встановлено, що інформація про зафіксоване зображення міститься на самому зображенні.

Під час судового розгляду було досліджено наданий згідно листа УПП в Полтавській обл. № Г-50/41/26/03-2019 від 25.01.2019 фотознімок правопорушення ОСОБА_1 file: ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійсненого сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 № ТС000800, на якому зафіксовано автомобіль позивача. Поряд з фото міститься дата Date: 14/01/2019, час Time: 14:58:02, дані інспектора - Operator Name: Шматко Т.С., Operator ID: 0170818 та інформація про виміряну швидкість автомобіля - Measured Speed: 73 km/h (APP), відстань вимірювання Measured Distance: 343,0 км/год., обмеження швидкості руху Speed Limit: 50 km/h, зафіксовану швидкість - Capture Speed: 73 km/h, адресу Street Name: Полтавська область Полтавський Р.Н с. Циганське.

Крім того, матеріали справи містять надану відповідачем на вимогу позивача копію фотознімку зафіксованого правопорушення ОСОБА_1 file: ІНФОРМАЦІЯ_1 jmf, на якому зафіксовано автомобіль позивача. Поряд з фото, крім зазначеної вище інформації, містяться дані про: Firmware: v1.19, Latitude: 49о 36' 00.15 N, Longitude: 34o 16' 12.90 E, що свідчить про те, що даний файл, маючи однакову назву з попереднім, не є ідентичним за змістом та не відповідає фотододатку, передбаченого інструкцією використання TruCam.

Враховуючи вищезазначене, надані відповідачем докази не відповідають встановленим ст. 90 КАС України критеріям, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги.

Посилання відповідача по справі на те, що відмінності при роздруківці даного файлу зумовлені оновленням програми TruCam Viewer, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки факт оновлення програмного забезпечення не спрстовує сумнівів щодо належності, достовірності інформації, яка міститься у даному файлі. Доказів неможливості внесення змін в ручному режимі до інформації, яка міститься у файлі file: _WC000_0114_145802.jmf, відповідачем не надано, судовим розглядом не встановлено.

Посилання суду першої інстанції на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019 по справі № 234/17178/18 колегія суддів вважає такими, що не спростовують викладену вище правову позицію у даній справі, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України висновки суду апеляційної інстанції не є обов`язковими при вирішенні даної справи.

З гідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Статтею 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в тому числі і право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що під час судового розгляду відповідачем не були надані належні та допустимі докази вчинення адміністративного правопорушення позивачем, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини позивача у вчиненні правопорушення та, як наслідок, наявні підстави для скасування постанови серії НК № 314362 від 18.01.2019 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді 255,00 грн. штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконними дії інспектора патрульної поліції Бондаренка В.О. щодо складання постанови серії НК № 314362 від 18.01.2019

Так, згідно ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395) передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. (Пункти 4, 5 розділу I Інструкції № 1395)

Наведені вище норми КУпАП та Інструкції № 1395 в їх взаємодії із нормами Закону України «Про дорожній рух» та Закону України «Про Національну поліцію» дають підстави для висновку про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням ПДР України його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Здійснюючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, особа при зверненні до суду має вказати в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Враховуючи наведене, а також положення ч. 3 ст. 286 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку, що належним способом захисту прав позивача у даній справі є скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

З огляду на вищезазначене та враховуючи положення ст. 317 КАС України, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в частині визнання дій відповідача протиправними.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 травня 2019 року по справі № 539/897/19 скасувати в частині відмови у задоволенні адміністративного позову щодо визнання протиправною та скасування постанови серії НК № 314362 від 18.01.2019 про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Прийняти постанову, якою в цій частині задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Визнати протиправною та скасувати постанову серії НК № 314362 від 18 січня 2019 року, винесену поліцейським роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області капралом поліції Бондаренком Валерієм Олександровичем про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

В іншій частині рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 травня 2019 року по справі № 539/897/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Любчич
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Постанова складена в повному обсязі 08.07.2019