Справа № 635/2886/19
Суддя: Токарєва Н. М.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/2886/19
Провадження № 2-а/635/114/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року

смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Токарєвої Н.М.,

секретар судового засідання - Косогор С.Ф.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: інспектор роти № 3 батальйону УПП в Полтавській області ДПП лейтенант поліції

Дємєнтов Артур Володимирович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Дємєнтова Артура Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Харківського районного суду Харківської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Дємєнтова Артура Володимировича, в якому позивач просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 597399 від 02.04.2019, винесену інспектором роти № 3 батальйону УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Дємєнтовим А.В. за ч. 1 ст. 122 КУпАП; справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що 02 квітня 2019 року він рухався на автомобілі БМВ Х-3, власником якого є ОСОБА_2 , який знаходився в автомобілі та є свідком події, з м. Київ до м. Харків і під`їжджаючи до населеного пункту Решетилівка Полтавської області, почав знижувати швидкість до 50 км/год., проїжджаючи населений пункт, побачив попереду поліцейський автомобіль, без включених проблискових маячків, та поліцейського на відстані приблизно 200 метрів, який ішов в його напрямок з якимось предметом, тримаючи з правої сторони в області плеча. Під`їхавши ближче, його зупинив поліцейський, який представився як інспектор роти № 3 батальйону УПП в Полтавській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_3 . Даний інспектор підійшов до автомобіля та повідомив, що позивач перевищив швидкість, та запропонував вирішити питання мирним шляхом, та за не складання матеріалів на нього попросив 250 гривень, рівнозначну суму штрафу, нагрудної камери в нього не було. На вказану пропозицію позивач відмовився і у відповідь сказав, що швидкість та правил дорожнього руху не порушував. Після цього ОСОБА_3 звернувся до іншого працівника поліції, сказавши надати йому камеру. Коли підійшов інший інспектор поліції, то показав невідомий позивачу пристрій, вказавши, що це є прилад вимірювання швидкості марки TruCam, за допомогою якого було зафіксовано швидкість руху 74 км/год. Після чого ОСОБА_3 , взявши нагрудну камеру почав виносити постанову про перевищення швидкості. Під час складання постанови позивач попросив ознайомитись з документами, які підтверджують законність пристрою TruCam, інший поліцейський показав якийсь сертифікат на пристрій TruCam, при цьому вказав, що серійний номер співпадає, але позивач в цьому не переконався, бо інспектор показував пристрій і в той же час сертифікат зі своїх рук та не надав можливості все перевірити самостійно, при цьому вказав на погрішність радару 2 км/год. Також, позивач наголошував на представленні нормативного документа, згідно якого працівники поліції використовують прилад вимірювання швидкості марки TruCam, але йому в цьому було відмовлено. В ході складання постанови позивач зазначив, що навіть коли пристрій зафіксував перевищення швидкості на 24 км/год., то це все не може трактуватись як перевищення швидкості тому що, шляхом математичного вирахування, а саме від зафіксованої швидкості 74 км/год. відняти 50 км/год (дозволена швидкість в населеному пункті) - 20км/год (допустиме перевищення швидкості) - 2 км/год (погрішність радару) то залишається лише 2 км/год. від яких відняти 5 км/год (середня швидкість людини, а працівник поліції рухався йому на зустріч) то виходить, що швидкість не перевищена. Також позивач та ОСОБА_2 написали пояснення, що швидкість руху не перевищена, але все це було проігноровано. Позивач заявив, що з порушенням правил дорожнього руху не згоден та буде його оскаржувати, в зв`язку з чим попросив надати копію фото-відео фіксації його на їхню думку порушення, про що було відмовлено. Натомість, ОСОБА_3 , не заповнивши постанову, пішов та сів у службовий автомобіль, з якого вийшов через 20 хвилин, та запитав чи буде позивач отримувати копію постанови. Позивач на запитання інспектора вказав, що обов`язково, після чого інспектор не в повному обсязі ознайомив з правами та під підпис про отримання копії постанови серії ДП 18 № 597399 надав позивачу заготовану копію постанови, яка навмисне була відірвана в тому місці де була фамілія інспектора поліції. На вимогу надати відірвану частину з копії постанови було відмовлено.

Позивач також зазначив, що постанову було складено на місці події, що в свою чергу позбавило його скористатися своїм правом на захист та скористатися правничою допомогою.

Відповідач інспектор роти № 3 батальйону УПП в Полтавській області ДПП лейтенант поліції Дємєнтов А.В. надав суду відео з нагрудної камери поліцейського з місця події та відзив на позовну заяву, в якому просив, відмовити у задоволені позову в повному обсязі, пославшись на те, що під час несення служби в м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області (в межах автодороги Київ-Харків-Довжанський) 02.04.2019 екіпажом патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LТІ 20/20 (серійний номер ТС0008000) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу ВМW ХЗ номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 74 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 24 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Після чого було подано сигнал про зупинку транспортному засобу, після чого поліцейський патрульної поліції підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1 належним чином представився, пояснив суть правопорушення та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. За результатом розгляду справи винесено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою накладено стягнення в розмірі 255 грн., відповідно до санкції статті. В постанові зазначено, що вимірювання швидкості руху здійснювалося за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LТІ 20/20 (серійний номер ТС0008000), фото з даного приладу, на якому зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, що перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту, були додані до відзиву.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що на момент складання постанови про адміністративне правопорушення не було надано жодних доказів на підставі яких УПП в Полтавській області ДПП використовує прилад TruCam LТІ 20/20 (серійний номер ТС0008000)та з відеозапису не вбачається порушення швидкості руху позивачем.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Суд, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 1 ч 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що постановою серії ДП18 № 597399 від 02.04.2019 у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 255,00грн.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, 02 квітня 2019 року об 13 годині 20 хвилин ОСОБА_3 по вул. Чумацькій № 98-А в м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області (в межах автодороги Київ-Харків-Довжанський), керуючи ВМW ХЗ номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 12.4 ПДР України, рухався зі швидкістю 74 км/год., перевищив встановлене обмеження швидкості руху транспортних засобів в населеному пункту на 24 км/год. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam LТІ 20/20 (серійний номер ТС0008000).

Даючи оцінку оскаржуваній постанові суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, статті 124-1 - 126.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В статті 258 КУпАП зазначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

За приписами ч. 2 наведеної статті протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258 КУпАП).

З аналізу наведених статей вбачається, що інспектор роти № 3 батальйону УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4 Артур Володимирович, як працівник поліції, який має спеціальне звання та уповноважений на розгляд справ про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд яких віднесений до компетенції Національної поліції, мав право розглядати справу про адміністративне правопорушення та винести постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч.1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР України відповідними доказами.

В матеріалах справи наявне фото здійснений сертифікованим приладом TruCam LТІ 20/20 (серійний номер ТС0008000), на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 73 км/год.

Зазначений доказ суд визнає допустимим доказом з огляду на те, що про наявність такого доказу міститься посилання у оскаржуваній постанові.

Стосовно правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LТІ 20/20 (серійний номер ТС0008000), суд вважає необхідним зазначити таке.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У З197-12.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 № 1362 пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Проте, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями.

Суд звертає увагу, що така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення ії результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/11928, виданого ДП Укрметртестстандарт» від 25 вересня 2018 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LТІ 20/20 (серійний номер ТС0008000) є придатним до застосування до 28.09.2019.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу TruCam LТІ 20/20 (серійний номер ТС0008000) також підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року № 04/02/03 -3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м. до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Отже, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г. від 04 жовтня 2018 року.

Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCam, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/11928 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCam LТІ 20/20 (серійний номер ТС0008000) до застосування.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 245, 246, 271, 286 КАС України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративних позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Дємєнтова Артура Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави суму судового збору в розмірі 768,40грн. (сімсот шістдесят всім гривень сорок копійок).

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського адміністративного апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до/або через Харківський районний суд Харківської області.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ;

Відповідач інспектор роти № 3 батальйону УПП в Полтавській області ДПП лейтенант поліції Дємєнтов Артур Володимирович, місцезнаходження: с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, б. 2-В, Полтавського району Полтавської області.

Суддя Н.М. Токарєва