Справа № 556/933/16-а
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 липня 2019 року

Київ

справа №556/933/16-а

адміністративне провадження №К/9901/12425/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стеценка С.Г.,

суддів: Рибачука А.І., Тацій Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу № 556/933/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області

про визнання протиправними та скасування постанов

за касаційною скаргою Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 червня 2016 року (суддя Котик Л.О.) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року (колегія у складі: головуючого судді Шевчук С.М., суддів Бучик А.Ю., Майора Г.І.)

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

В квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Володимирецького районного суду Рівненської області з позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області, в якому просила визнати протиправними та скасувати постанови відповідача № 359-ф від 15.12.2015, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 4 250 грн. за ч. 5 ст. 96 КУпАП та № 77-ф від 22.03.2016, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 5 100 грн. за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

В обґрунтування зазначених вимог позивач посилалася на те, що в оскаржуваній постанові зазначено, що виконання будівельних робіт з реконструкції проводиться з 2013 року, в той час, як в технічному паспорті, виготовленому станом на 10.09.2015 вказано рік побудови будинку з усіма його прибудовами та надвірними будівлями - 1921-1991 рр. Крім цього, у вказаному технічному паспорті відсутній штамп про самочинне будівництво, як це передбачено Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна. Також, позивачем зазначено про те, що вона не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за порушення вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки в період будівництва прибудов та надвірних будівель, що визначені Технічним паспортом, даний Закон не був чинним.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Володимирецький районний суд Рівненської області постановою від 17 червня 2016 року позов задовольнив. Визнав незаконними та скасував постанови Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області № 359-ф від 15.12.2015 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 96 КУпАП та № 77-ф від 22.03.2016 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.

Житомирський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 08 листопада 2016 року залишив без змін постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 червня 2016 року.

Суди попередніх інстанцій погодилися з доводами позивача та виходили з того, що в оскаржуваній постанові зазначено, що виконання будівельних робіт з реконструкції проводиться з 2013 року, в той час, як в технічному паспорті, виготовленому станом на 10.09.2015 вказано рік побудови будинку з усіма його прибудовами та надвірними будівлями - 1921-1991 рр. Крім цього, у вказаному Технічному паспорті відсутній штамп про самочинне будівництво, як це передбачено Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна. Також, позивач не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за порушення вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки в період будівництва прибудов та надвірних будівель, що визначені Технічним паспортом, даний Закон не був чинним.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

01 грудня 2016 року Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області звернулося до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 червня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що разом з протоколом від 01.12.2015 на підставі якого винесено постанову № 359-ф позивачу було внесено припис від 01.12.2015 № 374 для подальшого контролю виявленого порушення. Зазначеним приписом вимагалося з дати отримання припису зупинити виконання будівельних робіт з реконструкції частини житлового будинку та набути право на виконання робіт шляхом подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт до 01.03.2016. За результатами перевірки складено акт від 03.03.2016 № 162, яким встановлено, що вимога припису набути право на виконання будівельних робіт шляхом подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт до 01.03.2016 не виконана.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 27 січня 2017 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». З цієї дати набула чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС України, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 червня 2019 року, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стеценко С.Г., судді: Рибачук А.І., Тацій Л.В., справу передано головуючому судді.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

01.12.2015 головним інспектором Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області Цимбалюком О.В. проведено позапланову перевірку реконструкції частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , за результатами якої виявлено порушення ОСОБА_1 виконання будівельних робіт з реконструкції частини житлового будинку за вказаною адресою, шляхом будівництва добудови без повідомлення про початок виконання зазначених робіт, що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Постановою Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області № 359-ф від 15.12.2015 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 96 КУпАП за порушення п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", що виразилось у виконанні будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт. В зазначеній постанові вказано, що виконання будівельних робіт з реконструкції частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , шляхом будівництва добудови проводиться ОСОБА_1 з 2013 року без повідомлення про початок виконання зазначених робіт.

Разом з тим, 01.12.2015 Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області винесено припис № 374, яким позивача було зобов`язано подати повідомлення про початок виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 до 01.03.2016.

Постановою № 77-ф від 22.03.2015 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання вимог припису від 01.12.2015 № 374 про зобов`язання позивача набути право на виконання будівельних робіт з реконструкції частини житлового будинку шляхом подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Вважаючи вказані постанови відповідача незаконними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Згідно ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: 1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; 2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; 3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; 4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; 5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом; 6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, перевірка позивача була проведена по скарзі ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник, зокрема, має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно - будівельного контролю щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затверджених Кабінетом Міністрів України. Форма визначається Кабінетом Міністрів України; 2) реєстрація органом державного архітектурно - будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, які належать до І-ІІІ категорії складності.

Відповідно до ст. 188-42 КУпАП, невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 244-6 КУпАП, органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), частини перша та друга статті 188-42).

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами, в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи технічного паспорта на садибний індивідуальний/житловий будинок АДРЕСА_2 , який виготовлено станом на 10.09.2015, вказано рік побудови будинку з усіма його прибудованими та надвірними будівлями - 1921-1991 р.р.

Разом з тим, показами свідків у суді першої інстанції, зокрема, свідком ОСОБА_3 зазначено про те, що він особисто будував прибудову - веранду ОСОБА_1 у 2009 році було залито фундамент, а в 2010 році ложив блоки та покрівлю із шифера.

Вказаний факт підтвердила і допитана в суді першої інстанції свідок ОСОБА_4 , сусідка позивачки.

Таким чином, судами попередніх інстанцій встановлено, що роботи з самовільної прибудови ОСОБА_1 були вчинені у період 2009-2010 років.

В свою чергу, відповідачем не обґрунтовано належними та достатніми доказами підстав встановлення факту проведення будівельних робіт з самовільної прибудови у 2013 році.

Разом з тим, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» за порушення якого постановою № 359-ф від 15.12.2015 позивача було притягнуто до відповідальності набрав чинності 12.03.2011.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. У своєму Рішенні від 9.02.1999 № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за закріпленим у наведеній статті Конституції України принципом дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституційний принцип незворотності дії законів, які погіршують становище особи, дає суду підстави для висновку про неможливість застосування санкцій за дії (бездіяльність), які на момент, коли вони мали місце, за попереднього правового регулювання не були правопорушенням.

Отже, в період виконання у 2009-2010 роках робіт із самовільної прибудови позивач не міг порушити положення п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", оскільки вказані норми закону в обумовлений період не існували.

Крім цього, у відповідності до п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затверджених наказом Держбуду України від 24.05.2001 № 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 10 липня 2001 року за № 582/5773, у разі самочинного будівництва на оригіналах інвентаризаційної справи, технічного паспорта і копіях планових матеріалів, що їх видають власникам, на вільному від записів місці, з лицьового боку проставляється штамп встановленого зразка (про самочинне будівництво).

Проте, у вказаному Технічному паспорті відсутній штамп про самочинне будівництво, що свідчить про відсутність самочинно збудованих приміщень.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що ОСОБА_1 протиправно притягнена до адміністративної відповідальності за порушення вимог Закону, який в період будівництва прибудов та надвірних будівель не був чинним.

Щодо постанови № 77-ф від 22.03.2015, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання вимог припису від 01.12.2015 року № 374 про зобов`язання набути право на виконання будівельних робіт з реконструкції частини житлового будинку, шляхом подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, то суди попередніх інстанцій також дійшли вірного висновку, що ОСОБА_1 у встановлені приписом строки здійснила виконання вимог такого припису та направила до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.13-зв.).

Доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за невиконання вимог припису, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП відповідачем не надано, а відтак суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про задоволення її позову.

У відповідності до частини першої статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди попередніх інстанцій прийняли рішення при дотриманні норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цього не спростовують, тому касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись ст.ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області залишити без задоволення.

Постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 червня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: С.Г. Стеценко

Судді: А.І. Рибачук

Л.В. Тацій