Справа № 464/7182/16-а
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 липня 2019 року

Київ

справа №464/7182/16-а

адміністративне провадження №К/9901/14163/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.

суддів: Бучик А.Ю., Тацій Л.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №464/7182/16-а

за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова

на ухвалу судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016, постановлену суддею Носом С.П.,-

У С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1. ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова (далі - відповідач) про зобов`язання відповідача призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 19.08.2016, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 15.01.1991 по 20.08.1992 у Головному заводі «ЛОРТА» та з 01.11.1993 по 11.10.1999 у Державному концерні «Львівприлад».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилалась на протиправну відмову відповідача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зважаючи на наявність понад 7 років 6 місяців 17 днів стажу роботи зі шкідливими умовами праці, що надає їй право на призначення пенсії у відповідності до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

2. Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 20.10.2016 задоволено позовні вимоги. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 19.08.2016, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 15.01.1991 по 20.08.1992 у Головному заводі «ЛОРТА» та з 01.11.1993 по 11.10.1999 у Державному концерні «Львівприлад».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем оскаржено його в апеляційному порядку.

3. Ухвалою судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016 апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 20.10.2016 визнано неподаною та повернуто відповідачу.

4. Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. 07.11.2016 відповідач звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 20.10.2016, в якій заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору, з посиланням на те, що бюджетом управління Пенсійного фонду України видатки для сплати судового збору не передбачені.

Ухвалою судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2016 апеляційну скаргу відповідача залишено без руху, у зв`язку з недотриманням при оформленні апеляційної скарги вимог частини шостої статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України; у редакції чинній на момент винесення рішення суду апеляційної інстанції), яка передбачає надання до апеляційної скарги документу про сплату судового збору.

Суд апеляційної інстанції відмовив відповідачу в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та встановив 10-ти денний строк з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання документу про сплату судового збору.

Копію ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2016 відповідач отримав 25.11.2016, про що свідчить відмітка в поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення.

У визначений судом апеляційної інстанції строк та станом на 20.12.2016 відповідач недоліків апеляційної скарги не усунув, у зв`язку з чим, ухвалою судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016, відповідно до частини третьої статті 189 КАС України та пункту 1 частини третьої статті 108 КАС України, таку повернуто відповідачу.

ІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом апеляційної інстанції повернуто відповідачу апеляційну скаргу, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, оскільки в межах встановленого ухвалою про залишення апеляційної скарги без руху строку, відповідач не усунув недоліки апеляційної скарги. При цьому, відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, суд зазначив про відсутність підстав, передбачених статтею 88 КАС України, для звільнення відповідача від сплати судового збору.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

7. В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на те, що ним у відповідності до вимог частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» подано до суду апеляційної інстанції, разом з апеляційною скаргою, заяву про звільнення від сплати судового збору, обґрунтовану тим, що бюджетом Пенсійного фонду не передбачені кошти на сплату судового збору. Однак, судом апеляційної інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

8. Позивач не скористався своїм процесуальним правом щодо надання до суду касаційної інстанції відзиву (заперечень) на касаційну скаргу.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 КАС України).

10. Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування норм матеріального та процесуального права судами попередніх інстанцій, Суд дійшов таких висновків.

11. Відповідно до частини шостої статті 187 КАС України до апеляційної скарги додаються її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. До апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору, а також копії доданих до неї письмових матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

12. Відповідно до частини третьої статті 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

13. За приписами частини другої статті 87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

14. За змістом частини першої статті 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

15. Відповідно до Закону України від 22 травня 2015 року №484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набрав чинності з 01.09.2015, Пенсійний фонд України та його органи були позбавлені пільг щодо сплати судового збору.

Крім того, пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №484-VIII зобов`язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Отже, на момент звернення відповідача із апеляційною скаргою, тобто на час вчинення відповідної процесуальної дії, законодавець визначив обов`язок Пенсійного фонду України та його органів щодо сплати судового збору та зобов`язав Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування.

16. Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовані Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції) судовий збір справляється, зокрема, за подання апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами у розмірі - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

17. Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» у вказаній редакції закріплено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

За змістом частини другої цієї ж статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

18. Відповідно до вказаних норм, суд наділений правом на власний розсуд вирішувати питання щодо наявності чи відсутності підстав для звільнення від сплати судового збору, зокрема коли підставою для такого звільнення є майновий стан особи.

Водночас, вказані положення не є імперативними, тобто не свідчать про обов`язок суду звільнити особу від сплати судового збору лише за наявності відповідного клопотання, звільнення особи від сплати судового збору є правом суду на власний розсуд в залежності від конкретних обставин та наданих доказів вирішити питання про можливість такого звільнення.

19. За приписами пункту 1 частини третьої статті 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

20. Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що у зв`язку з невиконанням відповідачем в установлений судом строк вимог ухвали щодо усунення недоліків апеляційної скарги, суддя суду апеляційної інстанції обґрунтовано застосував приписи пункту 1 частини третьої статті 108 КАС України та повернув апеляційну скаргу заявнику, оскільки норми Закону України «Про судовий збір» в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги звільнення органів Пенсійного фонду України від сплати судового збору не передбачали, подана у грудні 2016 року апеляційна скарга підлягала оплаті судовим збором і невиконання вказаних вимог було належною підставою для залишення апеляційної скарги без руху та подальшого її повернення. Крім того, посилання на обмежене фінансування державного органу не може бути підставою для звільнення його від сплати судового збору.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України (в редакції, чинній на момент розгляду касаційної скарги) суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України (в редакції, чинній на момент розгляду касаційної скарги) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова залишити без задоволення, а ухвалу судді Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016 у справі 464/7182/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.І. Рибачук

А.Ю. Бучик

Л.В. Тацій,

Судді Верховного Суду