Справа № 480/4034/18
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

09 липня 2019 року

Київ

справа №480/4034/18

адміністративне провадження №К/9901/13821/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А., суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної фіскальної служби України та Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області

на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29 січня 2019 року (суддя Шаповал М.М.)

та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року (судді: Калиновський В.А. (головуючий), Калитка О.М., Мельнікова Л.В.)

у справі № 480/4034/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Шанс»

до Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області, Державної фіскальної служби України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Шанс» (далі - ТОВ «Шанс») звернулося до суду з адміністративним позовом до Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі - Чернігівська ОДПІ), Державної фіскальної служби України (далі - ДФС), в якому просило:

- визнати протиправними дії Чернігівської ОДПІ щодо розірвання договору про визнання електронних документів від 30 листопада 2017 року № 2522001 (реєстраційний номер ), укладеного з ТОВ «Шанс»;

- зобов`язати ДФС зареєструвати податкові накладні, складені ТОВ «Шанс»: від 10 липня 2018 року № 6, від 11 липня 2018 року № 7, від 12 липня 2018 року № 8, від 13 липня 2018 року № 9, від 16 липня 2018 року № 10 і вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення 16 липня 2018 року.

Вказані вимоги позивача ґрунтуються на тому, що Чернігівською ОДПІ протиправно розірвано договір про визнання електронних документів від 30 листопада 2017 року № 2522001 в односторонньому порядку. На дату направлення податкових накладних підстав для розірвання вказаного договору не було, що підтверджується витягом з ЄДР, а тому відмова в реєстрації податкових накладних є протиправною.

Сумський окружний адміністративний суд рішенням від 29 січня 2019 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року, позов ТОВ «Шанс» задовольнив:

- визнав протиправними дії Чернігівської ОДПІ щодо розірвання договору про визнання електронних документів від 30 листопада 2017 року № 2522001 (реєстраційний номер - ), укладеного з ТОВ «Шанс»;

- зобов`язав ДФС зареєструвати складені ТОВ «Шанс» податкові накладні від 10 липня 2018 року № 6, від 11 липня 2018 року № 7, від 12 липня 2018 року № 8, від 13 липня 2018 року № 9, від 16 липня 2018 року № 10, та вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення - 16 липня 2018 року.

Судові рішення мотивовані тим, що контролюючий орган не мав законодавчо визначених підстав для одностороннього розірвання договору про визнання електронних документів від 30 листопада 2017 року № 2522001 та, як наслідок, підстав для неприйняття податкових накладних, надісланих позивачем на реєстрацію в період з 10 до 16 липня 2018 року.

Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідачі звернулися до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просили скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. При цьому в обґрунтування касаційної скарги відповідачі зазначили, що договір про визнання електронних документів від 30 листопада 2017 року № 2522001 правомірно розірваний, оскільки ТОВ «Шанс» не знаходиться за місцем своєї реєстрації, не здійснює діяльності, а також наявні ознаки фіктивності, визначені Господарським кодексом України.

Позивач не скористався своїм правом подати відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає перегляду рішень судів попередніх інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Суди попередніх інстанцій встановили, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Шанс» () зареєстроване як юридична особа, перебуває на податковому обліку в Чернігівської ОДПІ як платник податків.

13 липня 2018 року ТОВ «Шанс» направило через електронний кабінет до Чернігівської ОДПІ заяву про приєднання № 1 до договору про визнання електронних документів від 30 листопада 2017 року № 2522001, яка була прийнята того ж дня, що підтверджується квитанцією № 2.

Відповідно до пункту 1 розділу І договору про визнання електронних документів від 30 листопада 2017 року № 2522001 предметом цього договору є визнання податкових документів, поданих особою, що приєдналась до договору про визнання електронних документів шляхом підписання заяви про приєднання до договору (далі - Автор) у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку, з дотриманням вимог щодо реєстрації електронного цифрового підпису відповідальних осіб у порядку, визначеному законодавством, засобами телекомунікаційного зв`язку.

Згідно з пунктом 2 розділу І вказаного договору фактом згоди Автора про приєднання до умов цього договору є прийняття контролюючим органом поданої Автором заяви про приєднання до договору за формою згідно з додатком до цього договору.

Відповідно до пункту 4 розділу І договору приєднання до цього договору надає Автору право, а у визначених законом випадках зобов`язує його, подавати до контролюючого органу електронні документи засобами телекомунікаційного зв`язку.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ договору контролюючий орган зобов`язаний: забезпечити приймання електронних документів Автора у строки, визначені законодавством, та їх обробку; забезпечувати відправлення квитанцій на електронну адресу Автора; забезпечувати зберігання і конфіденційність отриманих в електронному вигляді документів.

Пунктом 1 розділу V договору передбачено, що цей договір є укладеним, починаючи з моменту прийняття заяви про приєднання до договору та діє до моменту припинення його дії.

Водночас, відповідно до пункту 3 розділу V зазначеного договору останній припиняється у разі: подання Автором в установленому порядку заяви про припинення дії договору; наявності однієї з підстав, визначених пунктом 14 розділу ІІІ Порядку № 557. Контролюючий орган повідомляє Автора про припинення дії цього договору із зазначенням причини в день припинення його дії шляхом направлення повідомлення про припинення дії договору на електронну адресу Автора.

Згідно з пунктом 4 розділу V договору у разі припинення договору надісланий Автором електронний документ не приймається.

Отже, суб`єкти електронного документообігу користуються правами та мають обов`язки, які встановлено для них цим договором.

16 липня 2018 року ТОВ «Шанс» через автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронної звітності» засобами телекомунікаційного зв`язку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних складено і направлено до ДФС на реєстрацію податкові накладні: від 10 липня 2018 року № 6, від 11 липня 2018 року № 7, від 12 липня 2018 року № 8, від 13 липня 2018 року № 9, від 16 липня 2018 року № 10.

Згідно з отриманими від ДФС квитанціями, які надійшли у відповідь на реєстрацію податкових накладних, останні не були прийняті. У графі квитанцій «Виявлені помилки» зазначено: «Документ не може бути прийнятий - Відсутній укладений з платником « 31337146» договір приєднання, який визначає права та обов`язки сторін в процесі електронного документообігу. Надішліть заяву про приєднання до договору».

При вирішенні питання щодо правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права до спірних правовідносин Суд зазначає наступне.

Основні організаційно-правові засади електронного документообігу та використання електронних документів встановлюються Законом України від 22 травня 2003 року № 851-IV «Про електронні документи та електронний документообіг».

Статтею 14 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу. Використання електронного документа у цивільних відносинах здійснюється згідно із загальними вимогами вчинення правочинів, встановлених цивільним законодавством.

Відповідно до пункту 49.4 статті 49 Податкового кодексу України контролюючим органам забороняється в односторонньому порядку розривати договір про визнання електронних документів.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначається Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (далі Порядок № 1246).

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200 1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 визначено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

За правилами пункту 14 Порядку № 1246 квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Відповідно до пункту 15 Порядку № 1246 у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами затверджено наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 року № 557, який набрав чинності 15 листопада 2017 року (далі - Порядок № 557).

Згідно з пунктом 14 розділу ІІІ Порядку № 557 дія Договору та пов`язаних з ним Повідомлень припиняється за ініціативи підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника), поданої з дотриманням передбаченої пунктом 15 цього розділу процедури, або за наявності однієї з таких підстав: отримання інформації від АЦСК про завершення строку чинності (або скасування) посиленого сертифіката керівника; отримання інформації з Єдиного державного реєстру про зміну керівника; отримання інформації з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення юридичної особи; наявність в Реєстрі самозайнятих осіб інформації про зняття з обліку самозайнятої особи як платника податків в контролюючому органі; наявність у Державному реєстрі інформації про закриття реєстраційного номера облікової картки платника податків підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника) у зв`язку зі смертю.

Відповідно до пункту 16 розділу ІІІ Порядку № 557 договір вважається припиненим у день настання однієї з подій, зазначених у пункті 14 цього розділу.

У день припинення дії Договору контролюючий орган повідомляє автора про припинення дії Договору (із зазначенням причини) шляхом направлення автоматично сформованого повідомлення про припинення дії Договору на електронну адресу, внесену до облікових даних автора, за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку. На повідомлення про припинення дії Договору накладається електронна печатка контролюючого органу, визначеного відповідно до пункту 5 цього розділу (пункт 17 розділу ІІІ Порядку № 557).

Судами попередніх інстанцій встановлено та не спростовано відповідачем, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження існування обставин, з якими законодавство та умови угоди пов`язують можливість її одностороннього розірвання, а саме: доказів ненадання позивачем нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих, отримання інформації з Єдиного державного реєстру про зміну керівника, або про державну реєстрацію припинення юридичної особи, іншого істотного порушення позивачем умов договору тощо.

Крім того, всупереч вимогам пункту 16 розділу ІІІ Порядку № 557 контролюючим органом не повідомлено позивача про розірвання договору про визнання електронних документів від 30 листопада 2017 року № 2522001 та про причини такого розірвання.

За таких обставин, зважаючи на відсутність передбачених законом підстав для одностороннього розірвання договору від 30 листопада 2017 року № 2522001, а також ненадання ДФС обґрунтованих пояснень щодо підстав відмови у реєстрації податкових накладних, колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що відповідачем протиправно не прийнято до реєстрації податкові накладні від 10 липня 2018 року № 6, від 11 липня 2018 року № 7, від 12 липня 2018 року № 8, від 13 липня 2018 року № 9, від 16 липня 2018 року № 10.

Разом із тим, Суд зазначає, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року у справі № 480/4038/18, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2019 року, задоволено позов ТОВ «Шанс», визнано протиправними дії Чернігівської ОДПІ щодо розірвання договору про визнання електронних документів від 30 листопада 2017 року № 2522001, укладеного з ТОВ «Шанс»; зобов`язано ДФС зареєструвати податкові накладні, складені ТОВ «Шанс»: № 8 від 23.10.2018, № 9 від 24.10.2018, №10 від 25.10.2018, № 11 від 26.10.2018, № 12 від 29.10.2018, № 13 від 30.10.2018 і вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення - 30.10.2018; № 1 від 11.08.2018, № 2 від 12.08.2018, № 3 від 15.08.2018, № 4 від 16.08.2018, № 1 від 13.09.2018, № 2 від 16.09.2018, № 3 від 29.09.2018, № 14 від 01.10.2018, № 15 від 02.10.2018 і вважати їх прийнятими та зареєстрованими датою направлення - 05.11.2018.

Зазначені судові рішення залишені без змін постановою Верховного Суду від 11 червня 2019 року у справі № 480/4038/18, яка відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковою для врахування.

У межах вказаної справи Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для одностороннього розірвання договору про визнання електронних документів від 30 листопада 2017 року № 2522001, погодившись при цьому з висновком судів попередніх інстанцій про необґрунтованість доводів податкового органу щодо фіктивності ТОВ «Шанс» з огляду на непричетність керівника підприємства Берестовського В.Б. до господарської діяльності підприємства, відсутність останнього за місцезнаходженням, нездійснення діяльності тощо.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на зміст наведеної норми колегія суддів не бере до уваги доводи скаржника щодо наявності ознак фіктивності ТОВ «Шанс», оскільки такі доводи у справі №480/4038/18, в якій брали участь ті ж самі особи з аналогічним предметом спору, визнані Верховним Судом необґрунтованими.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з судами попередніх інстанцій щодо відсутності у Чернігівської ОДПІ підстав для одностороннього розірвання договору про визнання електронних документів від 30 листопада 2017 року № 2522001, та, як наслідок, відсутності у ДФС підстав для неприйняття податкових накладних, надісланих позивачем на реєстрацію у період з 10 до 16 липня 2018 року.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильності доводів судів попередніх інстанцій, якими мотивовані судові рішення, та не дають підстав вважати висновки судів першої та апеляційної інстанцій помилковими, а застосування судами норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної фіскальної служби України та Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області залишити без задоволення, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29 січня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.А. Гончарова

Судді І.Я. Олендер

Р.Ф. Ханова