Справа № 758/15569/17
Суддя: Гребенюк В. В.
Дата ухвалення: 2019-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участі секретаря судового засідання Добривечір А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 4 батальйону 2 полку управління поліції в м. Києві Орещук М.Т., про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 538537 від 14.10.2017 року, якою було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодекс України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

Позов обґрунтовано тим, що позивач правил дорожнього руху не порушував, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а саме його суб`єктивна сторона. Винних дій він не вчиняв, оскільки це була вимушена зупинка, йому стало зле, тому здійснив аварійну зупинку та ввімкнув аварійну сигналізацію, щоб прийняти ліки. В той час, під`їхали працівники поліції та повідомили про порушення п. 15.3 ПДР після чого винесли постанову про накладення адміністративного стягнення. Позивач вважає вказані дії інспектора УПП протиправними і незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Позивач в судовому засіданні свій позов підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Відповідач надіслав до суду відзив, згідно якого просив відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2017 року позивач керуючи автомобілем Peugeout 407, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Градинській у м. Києві здійснив зупинку на зупинці громадського транспортного. У зв`язку з чим, відповідачем винесено постанову АР № 538537 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП через порушення п. 15.10 ПДР та на позивача було накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. (а.с.5).

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідками, технічними засобами, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Нормами ст. 280 КУпАП зобов`язано орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Допитаний в судовому засіданні позивач пояснив, що здійснив вимушену зупинку, оскільки відчув себе зле, та увімкнув сигнал аварійної зупинки з метою запобігти аварійній ситуації. Вказані пояснення, на думку суду, не викликають сумнівів та є переконливими.

Згідно п.9.9 «а» 15.14 ПДР України у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9, 9.10, 9.11 цих Правил, а саме увімкнути аварійну світлову сигналізацію.

Однак, відповідач, при винесенні оскаржуваної постанови не врахував наведених положень закону, залишив поза увагою пояснення позивача, а відтак, не встановив склад адміністративного правопорушення та усіх обставин, що мають значення.

Окрім того, відповідачем не надано жодних належних доказів, що спростовують позицію позивача.

В силу положень ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Наведене свідчить, що постанова відповідача є необґрунтованою, а за вказаних обставин, позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення, відповідно до п. 1 ст. 247, ст. 293 КУпАП, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 272, п.п. 10 п. 1, п.п. 15.5 п. 15 Розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 4 батальйону 2 полку управління поліції в м. Києві Орещук М.Т., про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити;

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії АР № 538537 від 14.10.2017 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП;

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити;

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення);

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Гребенюк