Справа № 552/2833/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 р. Справа № 552/2833/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 03.06.2019, суддя Васильєва Л.М., по справі № 552/2833/19

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти №1 УПП у м. Полтаві ДПП Васильєва Олега Геннадійовича

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив скасувати постанову інспектора роти № 1 УПП у м. Полтаві ДПП Васильєва О.Г. від 10.05.2019 року серії ДП18 № 666183, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 03.06.2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати оскаржуване рішення, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, 10.05.2019 року інспектором роти № 1 УПП у м. Полтаві ДПП Васильєвим О.Г. була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 666183, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП та застосуване стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

За даними оскаржуваної постанови, позивач 10.05.2019 року о 21 год. 21 хв. керуючи автомобілем NISSAN TEANA державний номерний знак НОМЕР_1 проїхав перехрестя по вул. Маршала Бірюзова та вул. Героїв Пожежників в м. Полтава на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з доведеності вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України сигнали світлофора мають такі значення:

ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно з п. 8.10 Правил дорожнього руху України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП проїзд на заборонний сигнал світлофора тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею ст. 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, на підтвердження своєї позиції надано відеозапис події та процедури розгляду справи про адміністративні правопорушення.

Із наданого відеозапису встановлено, що позивач, керуючи автомобілем NISSAN TEANA, здійснив проїзд перехрестя вул. Маршала Бірюзова та вул. Героїв Пожежників в м. Полтава на заборонений червоний сигнал світлофора.

Так, за даними відеозапису на естакаду (вказане перехрестя) виїхав на зелений сигнал світлофору тролейбус, за ним на червоний сигнал світлофору автомобіль білого кольору. Крім того, з вулиці Героїв Пожежників на зелений сигнал світлофору виїхав ще один автомобіль, який позивачу не належить.

Таким чином, по естакаді в момент здійснення відеозапису рух здійснювали тільки три зазначені транспортні засоби.

Позивачем, рух по вул. Маршала Бірюзова та перетинання перехрестя не заперечувалось.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги стосовно того, що позивач міг виїхати на вказану магістраль від ресторану «Міміно», оскільки такі дані є лише припущенням апелянта, належним чином не підтверджені, та суперечать, зокрема змісту позовної заяви, у якій ним зазначено про проїзд перехрестя вул. Маршала Бірюзова та вул. Героїв Пожежників в м. Полтава та виконання при цьому вимог п. 16.8 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Крім того, із наданого відеозапису встановлено, що зі сторони ресторану «Міміно» стоїть інший транспортний засіб, який готується до маневру виїхати на естакаду.

Таким чином, дослідивши зазначений відеозапис колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що останнім підтверджено факт порушення позивачем Правила дорожнього руху України.

Також, колегія суддів зазначає, що електронний носій з даними фіксації порушення п.п 8.7.3 Правил дорожнього руху України позивачем, зафіксований в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 666183 в графі 7 - відео з камери ВІ -0016.

Отже, технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис вчинення порушення п.п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України, є належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що відповідачем правомірно винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУаАП за правопорушення пункту 8.7.3. Правил дорожнього руху України.

Доводи апеляційної скарги в частині помилкових висновків суду першої інстанції щодо доведення вини позивача фактом добровільної сплати штрафу та відсутності його письмових заперечень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, колегія суддів вважає обгрунтованими, проте зазначене не впливає на законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення, оскільки вина ОСОБА_1 підтверджена належним доказом - відеозаписом.

Таким чином, суд першої інстанції суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права, з огляду на що рішення суду першої інстанції є законним та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 03.06.2019 по справі № 552/2833/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов