Справа № 360/1401/19
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

08 липня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1401/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Смішливої Т.В.,

за участю

секретаря судового засідання: Бутенко К.В.,

представника відповідача - Курганова О.О., дов. № 42-Д від 16.05.2019;

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Комунальне підприємство "Сєвєродонецьке підприємство садово-паркового господарства та благоустрою" та комунальне підприємство "Сєвєродонецьке підприємство благоустрою та ритуальної служби", про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради (далі - відповідачі), у якій з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

- визнати незаконним рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 142 від 13.02.2019 "Про безоплатну передачу нематеріальних активів з балансу КП "Сєвєродонецьке підприємство садово-паркового господарства та благоустрою" на баланс КП "Сєвєродонецьке підприємство благоустрою та ритуальної служби";

- скасувати рішення рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 142 від 13.02.2019 "Про безоплатну передачу нематеріальних активів з балансу КП "Сєвєродонецьке підприємство садово-паркового господарства та благоустрою" на баланс КП "Сєвєродонецьке підприємство благоустрою та ритуальної служби" Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Луганської області.

Ухвалою суду від 03 квітня 2019 року у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання незаконним та скасування рішення, залишено без руху та запропоновано позивачу, представнику позивача у строк протягом 5-ти (п`яти) календарних днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду, уточненої позовної заяви, оформленої з дотриманням статей 160, 161 КАС України, та її копії для вручення відповідачу, заяви про залучення третьої особи, із зазначенням на яких підставах третю особу належить залучити до участі у справі та на якій стороні, оригіналу документа про сплату судового збору в сумі 768,40 грн (арк. спр. 19-20).

10 квітня 2019 року через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) від представника позивача на виконання вимог ухвали суду надійшла уточнена позовна заява яка підписана самим представником.

Ухвалою суду від 15 квітня 2019 року подовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 (п`ять ) календарних дні з дати отримання даної ухвали та запропоновано позивачу, представнику позивача протягом 5-ти (п`яти ) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки уточненої позовної заяви шляхом надання суду копії свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_2 , довідки органу казначейства про зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України коштів у розмірі 768,40 грн, сплачених за фіскальним чеком ПАТ "Укрпошта" від 10 квітня 2019 року на реквізити Луганського окружного адміністративного суду в рахунок сплати судового збору, або оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 768,40 грн (арк. спр. 29-30).

22 квітня 2019 року позивач надав до суду уточнену позовну заяву в обґрунтування якої зазначив, що 25 травня 2009 року є користувачем земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана земельна ділянка була передана позивачу, за актом приймання-передачі 25 червня 2009 року Кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1 . Станом на день подачі позову земельна ділянка, так і перебуває в користуванні Позивача, який сплачує відповідні платежі щодо користування цією ділянкою, актом приймання передачі земля передана позивачу та ним не поверталась Сєвєродонецькій міській раді.

Як стало відомо позивачу пізніше, на початку березня 2019 року, рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 142 від 13.02.2019 «Про безоплатну передачу нематеріальних активів з балансу КП «Сєвєродонецьке підприємство садово-паркового господарства та благоустрою» на баланс КП «Сєвєродонецьке підприємство благоустрою та ритуальної служби»» (надалі - рішення № 142), Відповідач передав на безоплатній основі з балансу КП "Сєвєродонецьке підприємство садово-паркового господарства та благоустрою, на баланс КП "Сєвєродонецьке підприємство благоустрою та ритуальної служби", право користування земельними ділянками що розташовані в межах населеного пункту м. Сєвєродонецьк, нематеріальні активи: право користування земельними ділянками, вартістю 51112,70 грн. та забезпечити їх ефективне використання.

У вказаному рішенні не визначено на які саме земельні ділянки передане право користування, але Позивач має всі підстави вважати, що у перелік земельних ділянок «ефективне використання» яких повинна забезпечити КП "Сєвєродонецьке підприємство благоустрою та ритуальної служби", входить і земельна ділянка на якій розташоване майно позивача. Таким чином, позивач вважає, що оскаржуване рішення відповідача суперечить вимогам чинного законодавства яким було передано право користування спірними земельними ділянками, що порушує права позивача на користування земельною ділянкою кадастровий номер якої НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 23 квітня 2019 року відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі (арк. спр. 1-2).

Ухвалою суду від 13 травня 2019 року залучено до участі у справі Комунальне підприємство "Сєвєродонецьке підприємство садово-паркового господарства та благоустрою" та комунальне підприємство "Сєвєродонецьке підприємство благоустрою та ритуальної служби" у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (арк. спр. 50-51).

Від Сєвєродонецької міської ради через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) 29 травня 2019 року надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначив, що рішенням Сєвєродонецької міської ради від 26.09.2013 № 3106 ОСОБА_1 поновлено дію договору оренди землі від 25.05.2009 № 02 строком до 01.03.2014, про що 23.10.2013 складено додаткову угоду до договору оренди землі. У відповідності до статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Після 01.03.2014 ОСОБА_1 не вчинялись дії щодо продовження строку дії вищевказаного договору, тому вважається, що договір оренди землі від 25.05.2009 № 02 припинив свою дію 01.03.2014. Рішенням Сєвєродонецької міської ради від 26.01.2017 № 1055 «Про припинення права оренди на земельні ділянки під тимчасовими спорудами та зупиночними комплексами, на які сплинув строк дії договорів оренди землі», припинено право оренди на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1 ), за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Сєвєродонецької міської ради від 29.09.2016 № 714 «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення), меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) КП «Сєвєродонецьке підприємство садово-паркового господарства та благоустрою» для передачі у постійне користування для установки тимчасових споруд та улаштування зупиночних комплексів» - надано дозвіл КП «Сєвєродонецьке підприємство садово-паркового господарства та благоустрою» на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в тому числі на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1 ), за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на сьогоднішній день КП «Сєвєродонецьке підприємство садово-паркового господарства та благоустрою» лише розробило технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1 ), за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення про передачу КП «Сєвєродонецьке підприємство садово-паркового господарства та благоустрою» права оренди на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1 ), за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі рішень про затвердження технічної документації Сєвєродонецькою міською радою не приймалося. Приймаючи рішення від 13.02.2019 № 142 (спірне рішення) виконавчий комітет Сєвєродонецької міської ради не передавав право користування земельними ділянками в розумінні земельного законодавства з балансу КП «Сєвєродонецьке підприємство садово-паркового господарства та благоустрою» на баланс КП «Сєвєродонецьке підприємство благоустрою та ритуальної служби» як про це зазначає позивач. Спірним рішенням виконавчий комітет Сєвєродонецької міської ради передав нематеріальні активи у вигляді: витрат на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельні ділянки на баланс КП «Сєвєродонецьке підприємство благоустрою та ритуальної служби». Земельна ділянка (кадастровий номер НОМЕР_1 ), за адресою: АДРЕСА_1 не перебуває у постійному користуванні КП «Сєвєродонецьке підприємство садово-паркового господарства та благоустрою» в розумінні земельного законодавства. З урахуванням зазначеного вважав позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, просив у задоволенні позову відмовити (арк. спр. 69-70).

Ухвалою суду від 13 червня 2019 року закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті спору на 08 липня 2019 року (арк. спр. 85).

У судове засідання позивач не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності (арк. спр. 45, 62, 91).

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, участь своїх представників у судовому засіданні не забезпечили, надіслали на адресе суду заяви про розгляд справи без їх участі та просили суд відмовити у задоволенні позову (арк. спр. 60, 61).

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено таке.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та Сєвєродонецькою міською радою 25 травня 2009 року укладено договір оренди землі № 02, предметом якого є земельна ділянка - землі комерційного використання (під будівництво торгового кіоску (реконструкція з розширенням існуючого кіоску з продажу хлібобулочних виробів)), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0040 га (арк. спр. 11-12).

Згідно пункту 8 договір укладено на строк до 24.03.2012 включно з правом орендаря після закінчення строку дії договору поновити його на новий строк шляхом письмового повідомлення про це не пізніш ніж на 60 днів до закінчення строку дії договору.

Рішенням Сєвєродонецької міської ради шостого скликання № 3106 від 26 вересня 2013 року поновлено гр. ОСОБА_1 договір оренди землі № 02 від 25.05.2009 площею 0,0040 га під існуючий кіоск з продажу хлібобулочних виробів, за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 01.03.2014 (арк. спр. 9).

На підставі рішення Сєвєродонецької міської ради шостого скликання № 3106 від 26 вересня 2013 року між позивачем та відповідачем 23 жовтня 2013 року укладено додаткову угоду про поновлення договору № 02 від 25 травня 2009 року (арк. спр. 13).

В додатковій угоді зазначено кадастровий номер орендованої земельної ділянка, а саме - НОМЕР_1 .

Згідно пояснень представника відповідача після закінчення строку дії додаткової угоди до договору оренди землі № 02 від 25.05.2009, тобто, після 01.03.2014 ОСОБА_1 жодних дій щодо укладання додаткових угод з метою продовження строку дії договору оренди земельної ділянки не вчиняв.

Рішенням Сєвєродонецької міської ради сьомого скликання № 1055 від 26 січня 2017 року припинено право оренди на земельні ділянки під тимчасовими спорудами та зупиночними комплексами, на які сплинув строк дії договорів оренди землі (арк. спр. 48).

Зокрема, рішенням Сєвєродонецької міської ради сьомого скликання № 1055 від 26 січня 2017 року припинено право оренди на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1 ), під торговий кіоск (реконструкція існуючого кіоску з продажу хлібобулочних виробів), за адресою: АДРЕСА_1 (підпункт 1.5 пункту 1 Рішення).

Рішення Сєвєродонецької міської ради сьомого скликання № 1055 від 26 січня 2017 року про припинення права оренди на земельні ділянки оприлюднено на сайті Сєвєродонецької міської ради 31 січня 2017 року (арк. спр. 72).

До позовної заяви позивачем долучено копію листа Сєвєродонецької міської ради від 23.05.2017 вих. № 1614, яким відповідач повідомив, у тому числі і позивача, про те, що вважає недоцільним скасовувати раніше прийняті рішення, зокрема і рішення № 1055 від 26.01.2017, у зв`язку з тим, що земельні ділянки передано у користування КП «Сєвєродонецьке садово-паркове господарство» (арк. спр. 8).

Тобто, про існування рішення Сєвєродонецької міської ради сьомого скликання № 1055 від 26 січня 2017 року позивач довідався ще у квітні 2017 року.

Доказів оскарження вищевказаного рішення в судовому порядку позивачем не надано.

Рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 142 від 13 лютого 2019 року передано безоплатно з балансу КП «Сєвєродонецьке підприємство садово-паркового господарства та благоустрою» на баланс КП «Сєвєродонецьке підприємство благоустрою та ритуальної служби» комунальне майно, що є власністю територіальної громади м. Сєвєродонецька Луганської області - нематеріальні активи, що обліковуються на рахунку 121, а саме: право користування земельними ділянками, вартістю 51112,70 грн.

КП «Сєвєродонецьке підприємство благоустрою та ритуальної служби» зобов`язано прийняти на свій баланс зазначені у п.1 цього рішення нематеріальні активи відповідно до чинного законодавства України, забезпечити належний облік та ефективне використання (арк. спр. 47).

Позивач вважає, що вказаним рішенням відповідач порушив право позивача на користування земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_1 .

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Виконавчий комітет Сєвєродонецької міської ради не є юридичною особою, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (арк. спр. 17-18).

Главою 2 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, до яких, зокрема, віднесено власні (самоврядні) повноваження, зокрема, управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Отже з аналізу вищенаведених положень Закону вбачається, що виконавчі комітети є виконавчими органами відповідних місцевих рад, не є юридичними але в силу повноважень, наданих законодавством - мають окремі владні управлінські функції або делеговані повноваження, тобто виступають як суб`єкти владних повноважень, виконуючи окремі владні управлінські функції або делеговані повноваження.

При цьому, суб`єкт владних повноважень у відповідності до статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України є стороною у справі та може виступати як відповідач та як позивач.

Так, частиною третьою статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їхнім посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Суд зазначає, що вказана стаття через поняття адміністративної процесуальної правоздатності встановлює, хто в адміністративному процесі може мати статус особи, яка бере участь у справі і має матеріальний інтерес у результатах її вирішення, - сторони чи третьої особи, а через поняття адміністративної процесуальної дієздатності визначає, хто з осіб, наділених адміністративною процесуальною правоздатністю, може самостійно реалізувати свої процесуальні права та обов`язки в суді.

З урахуванням вказаного суд приходить до висновку, що виконавчий комітет Сєверодонецької міської ради має окремі владні управлінські функції або делеговані повноваження, тобто виступає як суб`єкт владних повноважень, виконуючи надані йому управлінські функції, а тому може бути відповідачем у справі щодо оскарження його рішень.

Відповідно до п.п. "а" ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить право розпорядження землями територіальних громад.

Згідно ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частинами 1, 2 ст. 83 Земельного кодексу України передбачено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності.

Оскільки земельна ділянка щодо якої виник спір знаходиться в межах міста Сєвєродонецьк саме до повноважень Сєвєродонецької міської ради віднесено право розпорядження вказаною ділянкою.

Оскаржуване рішення № 142 від 13 лютого 2019 року прийнято не Сєвєродонецькою міською радою, а її виконавчим комітетом, однак, воно стосується не передачі земельних ділянок, а передачі нематеріальних активів з балансу одного комунального підприємства на баланс іншого комунального підприємства, а саме нематеріальних активів у вигляді витрат на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення), меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), про що, зокрема, свідчить і вказівка на вартість понесених витрат - 51112,70 грн та вказівка на те, що передається комунальне майно.

Суд зазначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні від 25.11.1997 № 6-зп вказав, що стаття 55 Конституції України не визначає, які саме рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади і місцевого самоврядування чи посадових і службових осіб можуть бути оскаржені, і встановлює принцип, відповідно до якого в суді можуть оскаржуватися будь-які рішення, дії та бездіяльність.

Разом з тим, Конституційний Суд України у зазначеному вище рішенні вказав, що частину другу статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що рішення, дія чи бездіяльність порушують або обмежують права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

З системного аналізу вказаних норм слідує, що адміністративний суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача.

Виходячи зі змісту наведених норм, судовому захисту підлягає лише порушене право особи. До адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. В контексті наведених приписів КАС має значення не лише суб`єктивне рішення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, але обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо такі рішення прийняті суб`єктом владних повноважень поза межами визначеної законом компетенції, або ж оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Разом з тим, рішення відповідача про безоплатну передачу нематеріальних активів (технічної документації з землеустрою) з балансу КП «Сєвєродонецьке підприємство садово-паркового господарства та благоустрою» на баланс КП «Сєвєродонецьке підприємство благоустрою та ритуальної служби» жодним чином не порушує прав та законних інтересів позивача у спірних правовідносинах.

До того ж судом встановлено, що строк дії договору оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 закінчився у позивача 01.03.2014, а рішенням Сєвєродонецької міської ради сьомого скликання № 1055 від 26 січня 2017 року взагалі припинено право оренди на спірну земельну ділянку.

Доводи позивача про сплату ним орендної плати судом не розглядаються, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження вказаних обставин.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках даної адміністративної справи судом не встановлено порушення прав позивача оскаржуваним рішенням, а тому у суду відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

У зв`язку із відмовою в задоволені позову судові витрати зі сплати судового збору позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72-77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради (бул. Дружби Народів, 32, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 243 КАС України повне рішення суду складено 09 липня 2019 року.

Суддя Т.В. Смішлива