Справа № 200/4460/19-а
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2019 р. Справа№200/4460/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В.,

при секретарі судового засідання Скрипник К.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) з вимогами:

- визнати дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо не нарахування пенсії та невиплати пенсії за період 26.05.2018 по 30.11.2018 протиправними;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області провести перерахування розміру пенсії з урахуванням середнього розміру додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 місяці перед звільненням на підставі довідки ГУ ДФСУ в Донецькій області № 23-05-99-09- 02-21 від 14.06.2018 року та здійснити її виплату за період з 26.05.2018 року по 30.11.2018 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити виплату різниці між виплаченою та перерахованою пенсією за період з грудня 2018 по березень 2019 року.

В обґрунтування вимог позивач вважає, що звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії, проте відповідач протиправно, з надуманих підстав повернув документи до ГУДФС у Донецькій області. Позивач вважає, що при призначенні пенсії позивачу протиправно не було враховано інформацію з довідки №23-05-99-09-02-21 від 14.06.2018 року, яка надана ГУДФС у Донецькій області для нарахування пенсії за останні 24 місяці перед звільненням. Зазначає, що призначення пенсії повинно було здійснюватися відповідачем у відповідності до пункту 7 Порядку №393 з урахуванням приписів абзацу 3, тобто, з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, які визначаються за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, на підставі довідки ГУ ДФС у Донецькій області №23-05-99-09-02-21 від 14.06.2018 року, якою визначено середній розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення - 13013.93 грн. Наголошує, що протиправні дії ГУ ПФУ в Донецькій області фактично зменшують розмір грошового забезпечення для призначення пенсії, що суперечить нормам чинного законодавства та порушує конституційні права позивача.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач посилається на те, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення були змінені, а постанова Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» №268 від 09.03.2006 року (на яка зазначена в довідці від 14.06.2018 року №23-05-99-05-02-21) втратила чинність стосовно осіб рядового і начальницького складу податкової поліції у зв`язку з набуттям чинності Постанови №704. тому підстав для перерахунку пенсії з урахуванням довідки від 14.06.2018 року №23-05-99-05-02-21 не має.

Крім того, вважає що дії головного управління не суперечать чинному законодавству, а позовні вимоги в частині виплати пенсії за період з 26 травня 2018 року по 30 листопада 2018 роки є передчасними, оскільки Кабінетом Міністрів України не визначений окремий порядок і виплати пенсій за минулий період.

Ухвалою суду від 01.04.2019 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 02.05.2019 року відмовлено у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою суду від 31.05.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та відповідач до судового засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

01.07.2019 року від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про перенесення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю у іншому судовому засіданні.

Суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки по-перше збігають строки розгляду даної справи через збір доказів судом, по-друге, в матеріалах справи наявні всі необхідні докази для вирішення справи по суті.

Керуючись ст.ст. 205, 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд дійшов висновку про розгляд справи у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування судового засідання.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , є пенсіонером за вислугою років, ДФС, про що свідчить пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 та внутрішньо переміщеною особою, відповідно до довідки від 21.05.2018 року №.

Судом встановлено, що 25.05.2018 року наказом №853-о звільнено з посади та податкової міліції ДФС у запас Збройних Сил України за пунктом 64 підпунктом «Ж» Положення (за власним бажанням) полковника податкової міліції ОСОБА_1 начальника оперативного управління Головного управління ДФС у Донецькій області.

Для нарахування пенсії ГУ ДФС в Донецькій області видано довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії за вих. №23-05-99-05-02-21 від 14.06.2018 року, яку, разом з іншими необхідними документами, було передано до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для нарахування і призначення ОСОБА_1 пенсії.

Крім того, 25.06.2018 року ГУ ДФС в Донецькій області видано довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» за період березень-квітень 2018 року нарахування і призначення ОСОБА_1 пенсії.

24.05.2018 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області позивачем було подано заяву про призначення пенсії.

Відповідно до листа ГУДФС у Донецькій області, останнє направило на адресу відповідача документи для призначення пенсії ОСОБА_1 , зокрема, довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (за 24 місяці до звільнення та з 01.03.2018 року).

25.08.2018 року відповідачем повернуто до ГУДФС у Донецькій області пакет документів ОСОБА_1 у зв`язку з некоректною кількістю зазначених місяців у довідці від 14.06.2018 року №23-05-99-05-02-21 для перегляду та повторного направлення на адресу ПФУ.

В листі Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24.01.2019 року №891/03-1 вказано, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні як отримувач пенсії за вислугу років, розмір пенсії на момент призначення складає 11247,08 грн. Крім того, вказано, що пенсія за період з 26.05.2018 року по 30.11.2018 року обліковується та буде виплачена після прийняття окремого порядку визначеного Кабінетом Міністрів України відповідно до постанови №365.

Не погоджуючись із зазначеними діями відповідача ОСОБА_1 звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 р. №1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» врегульовано постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р., № 3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 3-1), яким, зокрема, передбачено:

- заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи), (пункт 1 цього Порядку);

- днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення. У разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз`яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, ( пункт 6 цього Порядку);

- уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи (п. 12 зазначеного Порядку).

З огляду на вказані приписи Порядку № 3-1 заяви про призначення пенсій за вислугу років особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом № 2262-ХІІ, подаються цими особами до Головних управлінь Пенсійного фонду України в областях, як органів, що призначає пенсії, через уповноважені структурні підрозділи, в даному випадку, установою, де працював позивач перед звільненням зі служби.

У свою чергу, рішення щодо призначення або відмови в призначенні певного виду пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» приймають органи Пенсійного фонду України (ст.49 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

У ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24.05.2018 року позивач звернувся із заявою до ГУ ДФС у Донецькій області про призначення пенсії.

Листом від 25.06.2018 року №10/05-99-04-02-24 ГУ ДФС у Донецькій області надіслано пакет документів для призначення пенсії ОСОБА_1 на адресу ГУ ПФУ в Донецькій області.

25.08.2018 року відповідачем повернуто на адресу ГУ ДФС у Донецькій області матеріали, які були надіслані до управління для призначення пенсії, тобто через два місяці після надходження документів.

Листом від 17.09.2018 року №40540/10/05-99-05-02-31 ГУ ДФС у Донецькій області повторно надіслано пакет документів для призначення пенсії ОСОБА_1 на адресу ГУ ПФУ в Донецькій області.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсію позивачу призначено з 26.05.2018 року, виплати здійснюються з грудня 2018 року.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, повертаючи вищевказаний пакет документів листом на адресу ГУДФС в Донецькій області без прийняття відповідного рішення, та вирішуючи питання про призначення позивачу пенсію лише у грудні 2018 року, діяло поза межами делегованих йому повноважень та з порушенням норм чинного законодавства.

Враховуючи наведене, суд вважає що відповідачем протиправно призначено позивачу пенсію з порушенням, визначеного законодавством строку.

Щодо посилань відповідача у відзиві на позовну заяву щодо втрати чинності стосовно осіб рядового і начальницького складу податкової поліції постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» № 268 від 09.03.2006 року, суд зазначає наступне.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 (у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, далі - Порядок №393).

Згідно з п.7 Порядку №393 пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 (у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, далі - Постанова №704).

Згідно з п.2 Постанови №704 грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952, ратифікованого Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17.07.1997 №475/97-ВР, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) конвенційне поняття "майно" являє собою "існуюче майно" або засоби, включаючи право вимоги, відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності (справа "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини", заява №42527/98, рішення від 12.07.2001 п.83).

ЄСПЛ у справі "Міллер проти Австрії" від 16.12.1974 вказав, що обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином.

Якщо особа робила внески у певні фонди, у тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності (справа "Гайгузус проти Австрії" від 16.09.1996).

Враховуючи наведене, суд зазначає, що предметом розгляду зазначеної справи є недотримання відповідачем норм чинного законодавства України про пенсійне забезпечення. Отже, оформлення довідки ГУДФС в Донецькій області № 23-05-99-09-02-21 від 14.06.2018 року не є предметом розгляду у цій справі.

Проте, суд зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, пенсію позивачу призначено з урахуванням довідки ГУ ДФС в Донецькій області №499/05-99-05-02-21а від 25.06.2018 року, яка видана позивачу за період проходження служби з 01.03.2018 року по 30.04.2018 року, тобто з порушенням приписів п.7 Порядку №393.

Суд зазначає, що наведені вище обставини свідчать про недбале ставлення пенсійного органу до вирішення такого важливого питання як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується ст.46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Широкі межі розсуду, які надаються суб`єкту владних повноважень повинні застосовуватись в різні способи і засоби для захисту прав, свобод та інтересів осіб, як того вимагає Конституція та Конвенція з прав людини, і не прийняти рішення на власний розсуд.

Враховуючи, що позивачем заяву про призначення пенсії було надано 24.05.2018 року ГУ ПФУ в Донецькій області та відповідач протиправно не врахував довідку №23-05-99-09-02-21 від 14.06.2018 року при призначенні пенсії, перерахунок пенсії підлягає здійсненню з дня призначення пенсії, з 26.05.2018 року.

Відповідно до положень ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ефективний засіб правого захисту у розумінні ст.13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Нормами ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

В той же час, оскільки права позивача порушені, прийняття рішення на користь позивача, в тому числі нарахування пенсії, належить до дискреційних повноважень органу Пенсійного фонду України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягає задоволенню шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень повторно вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні (ч.4 ст. 245 КАС України).

Отже, у разі помилкового обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права чи неналежного формулювання позовних вимог, адміністративні суди мають право на підставі ч.2 ст.9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи.

Оскільки суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача з урахуванням ч.2 ст.9 КАС України буде задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача провести перерахування розміру пенсії з урахуванням середнього розміру додаткових видів грошового забезпечення за останні 24 місяці перед звільненням на підставі довідки ГУ ДФСУ в Донецькій області № 23-05-99-09- 02-21 від 14.06.2018 року шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням висновків суду у цій справі.

Щодо позовних вимог про визнання дій щодо невиплати пенсії протиправними та зобов`язання її виплатити за період з 26.05.2018 року по 30.11.2018 року, суд зазначає наступне.

Суд до уваги не приймає посилання відповідача на те, що згідно постанови Кабінету Міністрів України № 335 від 25 квітня 2018 року «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365» борг із соціальних виплат за минулий період не виплачується, оскільки Конституційний Суд України у своїх рішеннях №20-рп/2011 від 26.12.2011р. і № 2-рп-99 від 02.03.1999 р. висловив позицію, згідно з якою Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

Водночас, за змістом конституційних норм, Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Крім того, суд звертає увагу, що зазначена постанова не є законом, а тому як підзаконний нормативно-правовий акт не може змінювати в бік звуження права громадян, які встановлені нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Судом встановлено, що пенсія позивачу за період з 26.05.2018 року по 30.11.2018 року відповідачем нарахована, але не виплачена, у зв`язку з відсутністю визначеного Кабінетом Міністрів України окремого порядку виплати пенсій за минулий період, які обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати.

Отже, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не виплачено позивачу заборгованість з пенсії за період з 26.05.2018 року по 30.11.2018 року.

Враховуючи приписи ч.2 ст.9 КАС України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині шляхом визнання дій відповідача щодо невиплати пенсії за період 26.05.2018 року по 30.11.2018 року протиправними та зобов`язання відповідача виплатити заборгованість з призначеної пенсії за період з 26.05.2018 року по 30.11.208 року.

Щодо позовних вимог про визнання дій щодо не нарахування реальної пенсії протиправними, та зобов`язання здійснити виплату різниці між виплаченою та перерахованою пенсією за період з грудня 2018 року по березень 2019 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Рішення суду не може бути прийнято на майбутнє, не може ґрунтуватися на припущеннях та домислах, котрі на момент ухвалення рішення ще не відбулись, оскільки таке рішення суперечитиме законодавча визначеним принципам і завданням адміністративного судочинства.

Враховуючи, що пенсія позивачу на підставі довідки від 14.06.2018 року №23-05-99-05-02-21 органом Пенсійного фонду України не нарахована, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

Отже, позовні вимоги в цій частині є передчасними, у зв`язку з чим в їх задоволенні слід відмовити.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в ч.2 ст.2 КАС України.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем не доведено та не надано доказів на підтвердження правомірності дій під час розгляду питання про призначення пенсії позивачу.

З урахуванням вищевикладеного та ч.2 ст.9 КАС України, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч.3 ст.139 КАС України).

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії з урахуванням висновків суду у цій справі.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати пенсії за період з 26.05.2018 року по 30.11.2018 року протиправними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити заборгованість з призначеної пенсії ОСОБА_1 за період з 26.05.2018 року по 30.11.2018 року.

У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ) судові витрати у сумі 1024,53 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ).

Рішення прийняте в нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частини проголошені в судовому засіданні 01.07.2019 року.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11.07.2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Т.В.Загацька