Справа № 806/1586/16
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 806/1586/16

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагірняк Микола Федорович

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

09 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2019 року (суддя Нагірняк М.Ф.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним і скасування рішення, наказу, зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову винагороду,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення від 03.06.2016 року, оформленого п.6 протоколу №45, в частині визначення розміру призначеної одноразової грошової допомоги та зобов`язання виплатити недоплачену частину одноразової грошової допомоги та наказу від 24.06.2016року в частині визначення розміру призначеної одноразової грошової допомоги.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 16.02.2016року, що набрала законної сили, було зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 , як інваліду 2 групи, одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975. Всупереч вказаному рішенню суду, відповідачем визнано право позивача на таку допомогу, але в розмірі меншому ніж зазначено в судовому рішенні.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2019 року позовні вимоги позивача задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення відповідача в особі комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсацій, оформлене п.6 протоколу №45 від 03.06.2016року, в частині розміру такої допомоги ОСОБА_1 . Зобов`язано Міністерство оборони України донарахувати та виплатити ОСОБА_1 , як інваліду 2 групи, одноразову грошову допомогу відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб з 09.06.2015року з урахуванням проведених виплат.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач - Міністерство оборони України оскаржив його в апеляційному порядку, подавши відповідну апеляційну скаргу. У скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування та недоведеність судом обставин, що мають значення для справи та допущенні порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Зокрема апелянт зазначає, що судом не застосовано норми права, які визначають розмір доплати допомоги станом на дату зміни позивачу групи інвалідності (09.06.2015), а не на дату встановлення йому інвалідності (24.06.2011).

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 16.02.2016 року, що набрала законної сили згідно ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016 року, було зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 , як інваліду 2 групи, одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975.

Відповідно до витягу з протоколу №45 від 03.06.2016 року встановлено, що відповідачем в особі комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсацій саме на виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 16.02.2016 року, позивачу призначена вказана допомога в розмірі 192000,00грн. (п.6 протоколу).

Таким чином, оскаржуваним рішенням відповідача, позивачу призначено одноразову грошову допомогу, як інваліду війни 2 групи з 09.06.2015 року та здійснено виплату з урахуванням раніше виплаченої страхової суми в розмірі, меншому 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Зазначені вище обставини справи слугували підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню частково. Зокрема, на переконання суду, розмір вказаної одноразової грошової допомоги для позивача складає 243600,00грн., а не 192000,00грн., як вказано в оскаржуваному рішенні відповідача. Що стосується вимоги позивача в частині протиправності наказу №156 від 24.06.2016 року Житомирського обласного військового комісаріату в частині перерахування позивачу 192000,00грн. для виплати одноразової грошової допомоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для його скасування оскільки, він видавався виключно на виконання рішення Міністерства оборони України. На переконання суду, вказаний наказ за своєю правовою природою не визначає розміру такої допомоги та не порушує права позивача.

Колегія суддів, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновками суду першої інстанції. Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини щодо порядку та підстав призначення та нарахування одноразової грошової допомоги у разі інвалідності військовослужбовців, як складової їх соціального захисту, регулюються Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII) в редакції, що була чинною на день виникнення таких відносин.

Статтею 16 Закону № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 16.02.2016року, що набрала законної сили згідно ухвали Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2016року, зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 , як інваліду 2 групи, одноразової грошової допомоги у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975. Тобто даним судовим рішенням встановлено право позивача на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб з 09.06.2015року.

Як вірно встановив суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" з 1 січня 2015 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено в розмірі 1218 гривень. Таким чином, розмір вказаної одноразової грошової допомоги для позивача складає 243600,00грн. (1218,00грн.х200=243600,00грн.), а не 192000,00грн., як вказано в оскаржуваному рішенні відповідача.

За приписами ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи, не доведено правомірність прийнятого рішення від 03.06.2016 року, оформленого п.6 протоколу №45, в частині визначення розміру призначеної одноразової грошової допомоги, а тому, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо наявності підстав для задоволення позову в цій частині, скасування зазначеноно рішення відповідача та зобов`язання донарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб з 09.06.2015року з урахуванням проведених виплат.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

В іншій частині рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2019 року сторонами не оскаржується.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним критеріям рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2019 року відповідає.

В силу ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наведені вище обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В. Сушко О.О.