Справа № 761/19990/19
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Земляної Г.В., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Серії АА № 256073 від 05 травня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення та закрити справу у зв`язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення передано на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та направити справу для проводження розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва.

Так, ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що адміністративний позов підсудний Солом`янському районному суді м. Києва, оскільки зареєстрований ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений факт був встановлений працівниками поліції при складанні постанови про адміністративне правопорушення, і сторонами не заперечувала.

Відповідачем не подавався відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи ухвалу про передачу справи до Солом`янського районного суду м. Києва суддя суду першої інстанції виходив з того, що Позивач не надав жодних даних на підтвердження обставин, які надають йому право на звернення до суду з даним адміністративним позовом, а саме щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця його проживання (перебування, знаходження) в Шевченківському районі м. Києва. Відповідно до матеріалів позовної заяви місцем знаходження Відповідача зазначена адреса: 03680 , м. Київ, вул . Н . Ополчення, 9 , яка розташована в Солом`янському районі м. Києва, а тому суддя суду першої інстанції дійшов висновку про направлення справи № 761/19990/19 за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Колегія суддів не погоджується з висновками судді суду першої інстанції з таких підстав.

Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний суд - це суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Отже, належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил інстанційної, предметної та територіальної підсудності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 22 КАС України місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди), вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою-четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до позовної заяви, адресу свого місця реєстрації Позивач вказує: АДРЕСА_7 .

Також, працівниками Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної в оскаржуваній постанові Серії АА № 256073 від 05 травня 2019 року зазначено місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суд першої інстанції дійшов висновку, що доказів на підтвердження місця проживання (перебування, знаходження) в Шевченківському районі м. Києва Позивачем не надано.

Однак, колегія суддів вважає передчасним такий висновок суду першої інстанції.

Пунктом 2 частини 1 статті 29 КАС України визначено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За приписами частини 3 статті 171 КАС України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Колегія суддів вважає, що суддя суду першої інстанції не встановив обставини справи в повній мірі.

Як вбачається, з копії паспорта ОСОБА_1 (серії НОМЕР_1 ) наданої разом з апеляційною скаргою, останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 02.12.2003 року.

Відповідно до рішення Київської міської ради V сесії VIII скликання від 12 жовтня 2017 року № 186/3193 «Про перейменування вулиці у Шевченківському районі місті Києва» вирішено перейменувати АДРЕСА_8 у Шевченківському районі на вулицю Парково-Сирецьку.

Наведене свідчить про те, що дана справа підсудна Шевченківському районному суду м. Києва.

Суддя суду першої інстанції на вищенаведене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про передачу справи на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Згідно із частиною 3 статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що ухвала судді суду першої інстанції постановлена при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суді суду першої інстанції скасуванню з направленням для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 20, 25, 241, 242, 243, 248, 287, 308, 310, 312, 320 321, 322, 325, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Г.В. Земляна

Л.О. Костюк