Справа № 520/10936/18
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 р.Справа № 520/10936/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Лях О.П.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

при секретарі судового засідання Машурі Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 (повний текст складено 16.01.2019, головуючий суддя І інстанції Сліденко А.В., м.Харків) по справі № 520/10936/18 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 15.08.2018, рішення № від 15.08.2018,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі - ГУ ДФС у Харківській області), в якому, з урахуванням уточнень (а.с.47-49), просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області № від 15.08.2018, № від 15.08.2018.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 задоволено адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .

Не погодившись із даним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги мотивовані невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла до наступного.

Як свідчать матеріали справи, ГУ ДФС у Харківській області 12.07.2018 на підставі п.п.80.2.5 ст.80 Податкового кодексу України проведено фактичну перевірку діяльності ФОП ОСОБА_2 - кафе за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами проведеної перевірки складено акт від 12.07.2018, який було зареєстровано 20.07.2018 під № 2952/20-40-40-01-10/.

Даним актом зафіксовано вчинення платником податків порушень п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а також ст. 226 Податкового кодексу України, ст. 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі сприту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме: зберігання у приміщенні кафе товару у вигляді тютюну для паління в кальяні на суму 110565,00 грн. без марок акцизного збору та без документів на облік товару за місцем реалізації.

На підставі висновків акту перевірки 15.08.2018 контролюючим органом було винесено:

- податкове повідомлення - рішення № про застосування штрафу у розмірі 221130,00 грн. згідно зі ст. 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг";

- рішення № про застосування штрафу у розмірі 221130,00 грн. згідно з абз.16 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі сприту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано належних, допустимих та беззаперечних доказів вчинення платником податків порушення закону.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Позивачем не оскаржується правомірність призначення та проведення перевірки, а тому судом не досліджується вказане питання.

Щодо рішення № від 15.08.2018 про застосування штрафу на підставі абз.16 ч.2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі сприту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", колегія суддів зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначаються Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

Абзацом третім частини четвертої статті 11 вказаного Закону передбачено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 14.1.107 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Відповідно до підпункту 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Пунктом 226.2. статті 226 ПК України встановлено, що наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Приписами пункту 226.11. статті 226 ПК України передбачено, що ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

Аналогічні норми містить також пункт 24 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251.

Частиною другою статті 17 Закону № 481/95-ВР передбачені фінансові санкції у вигляді штрафу, які застосовуються до суб`єктів господарювання за порушення норм цього Закону. Так, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Згідно частини 4 статті 17 Закону № 481/95-ВР, рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою статті 17 Закону, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Пунктом 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №790 від 02.06.2003 року, встановлено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема: матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Позивачем не оскаржується правомірність призначення та проведення перевірки, а тому судом не досліджується вказане питання.

Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи наявні копії додатків до акту перевірки, складені при проведенні перевірки та підписані уповноваженою особою суб`єкта господарювання, які містять опис підакцизної продукції. У даних описах вказано назви товару «Табак для куріння кальяну», кількість одиниць такого товару та його вартість. Зауважень щодо неточності встановлення кількості одиниць чи вартості товару ні під час перевірки, ні в подальшому до податкового органу не надходило.

Щодо доводів позивача, що виявлений контролюючим органом товар «Табак для куріння кальяну» не належав позивачу, колегія суддів звертає увагу, що положеннями статті 17 Закону № 481/95-ВР передбачено штрафні санкції за реалізацію тютюнових виробів без марок акцизного податку. Положення даної статті не відмежовують настання відповідальності за реалізацію таких виробів залежно від того, кому такі вироби належать.

При цьому, позивачем не заперечується відсутність марок акцизного податку на таких товарах.

Матеріалами справи, в свою чергу, підтверджено реалізацію саме позивачем вказаного товару без марок акцизного податку, що підтверджується копіями фіскальних чеків (а.с.34), а також поясненнями особи, яка виконувала функції офіціанта. (а.с.10)

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги відповідача про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області № від 15.08.2018.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 15.08.2018 про застосування штрафу на підставі ст. 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Згідно зі ст.20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як свідчать матеріали справи, позивачем не заперечується факт відсутності документів на виявлений під час проведення перевірки контролюючим органом товар «Табак для куріння кальяну» і, як наслідок, нездійснення обліку такого товару.

Позивач наводить лише доводи щодо того, що вказаний товар йому не належав.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що матеріалами справи підтверджено здійснення реалізації вказаного товару (а.с.10, 34).

Водночас, положення статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачають відповідальність за реалізацію не облікованих товарів, без розмежування того, кому такі вироби належать.

Таким чином, оскільки саме позивачем здійснюється реалізація таких товарів та отримуються за це відповідні кошти, то і відповідальність за вчинення таких дій має нести позивач.

Враховуючи зазначене, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області № від 15.08.2018.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Беручи до уваги вищевказане, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції про обгрунтованість позовних вимог позивача, а тому наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.2, 229, 241, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 (по справі № 520/10936/18 -задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 по справі № 520/10936/18 - скасувати.

Прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 15.08.2018, рішення № від 15.08.2018 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 09 липня 2019 року.

.

Головуючий суддя (підпис)О.П. Лях
Судді(підпис) (підпис) А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова