Справа № 127/7248/19
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2019-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/7248/19
Провадження № 2-а/127/93/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2019 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кучеренко Т.О.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Радіщева В.О.,

представника відповідача Липовської Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Радіщева Володимира Олеговича до інспектора роти №3 БУПП у Вінницькій області Господарчука Миколи Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови серії НК №345642 від 26.02.2019 про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Радіщев В.О. звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №3 БУПП у Вінницькій області Господарчука М.С. про визнання протиправною та скасування постанови серії НК №345642 від 26.02.2019 про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 березня 2019 року вказаний адміністративний позов залишено без руху, оскільки не відповідав вимогам ст. 160 КАС України, вказані недоліки позивачем усунено у встановлений строк.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 квітня 2019 року вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, підготовче засідання призначено на 25 квітня 2019 року.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2019 року підготовче провадження було закрито та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 24 травня 2019 року.

В обгрунтування своїх позовних вимог представник позивача ОСОБА_2 зазначив, що 26 лютого 2019 року відносно ОСОБА_1 відповідачем була винесена постанова про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 425 гривень за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Як зазначено в оскаржуваній постанові 26 лютого 2019 року о 14.50 год. в м. Вінниці по вул. Пирогова, 19 водій ОСОБА_1 на вимогу поліцейського не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху України. Зазначена постанова винесена протиправно, оскільки ОСОБА_1 надав відповідачу посвідчення водія і він їх повернув останньому. Якби ОСОБА_1 не пред`явив поліцейському посвідчення водія, останній зобов`язаний був відсторонити його від керування транспортним засобом, та відповідно до ст. 265-2 КУпАП тимчасово затримати транспортний засіб, однак цього зроблено не було. Отже, ОСОБА_1 правил дорожнього руху не порушував, а тому його представник просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії НК №345642 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Радіщев В.О., пославшись на вищезазначені обставини, позов підтримав та просив його вимоги задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що відповідач при винесені оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України, оскаржувана постанова є правомірною, а тому у задоволенні позову просила відмовити. Крім того, суду пояснила, що якби ОСОБА_1 пред`явив поліцейському посвідчення водія, то останній його б у нього вилучив, оскільки при дорожньо-транспортній пригоді посвідчення водія обов`язково вилучається. А як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, складеного поліцейським відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, документи у нього ніякі не вилучалися.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 26 лютого 2019 року він в складі екіпажу приїхали на місце дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась за участю ОСОБА_1 Він запропонував останньому надати посвідчення водія, однак ОСОБА_1 сказав, що на даний час посвідчення у нього немає, тому він відносно ОСОБА_1 виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Особу ОСОБА_1 було встановлено за допомогою паспорта, про це зазначено в постанові. ОСОБА_1 вчинив дорожньо-транспортну пригоду, тому у нього слід було вилучити посвідчення водія. Відеозапису зазначеної події з нагрудних камер поліцейських немає, він не зберігся. Транспортний засіб у ОСОБА_1 не було необхідності затримувати, оскільки він не перешкоджав дорожньому руху.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що 26 лютого 2019 року відбулось ДТП і він в складі екіпажу разом з ОСОБА_4 приїхали на місце дорожньо-транспортної пригоди. Водій ОСОБА_1 припаркувався на пагорбі, його автомобіль скотився і зіткнувся з іншим автомобілем. ОСОБА_1 просили пред`явити посвідчення водія, щоб встановити його особу. Однак ОСОБА_1 сказав, що посвідчення водія у нього немає, що він його забув вдома, тому особу встановили за паспортом. Відносно ОСОБА_1 була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Відеозапису зазначеної події немає, чи боді камера не була ввімкнена, чи відеозапис не зберігся, точно сказати не може. Якби ОСОБА_1 пред`явив посвідчення водія, вони б його обов`язково у нього вилучили, оскільки було вчинено ДТП.

Заслухавши пояснення сторін, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено в п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення.

За змістом п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, позивач 26 лютого 2019 року о 14.50 год. в м. Вінниці по вул. Пирогова 19, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Pajero», номерний знак НОМЕР_1 , на вимогу поліцейського не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення на позивача ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 425 гривень.

Як зазначив у позові представник позивача, оскаржувана постанова є протиправною, оскільки посвідчення водія поліцейському позивачем було пред`явлено.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проаналізувавши пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які стверджували, що прибувши на місце дорожньо-транспортної пригоди, водія ОСОБА_1 просили пред`явити посвідчення водія, щоб встановити його особу, однак ОСОБА_1 сказав, що посвідчення водія у нього немає, що він його забув вдома, тому особу встановили за паспортом, про що зазначили в оскаржуваній постанові, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії БД №123713 від 26 лютого 2019 року (справа №127/6895/19), складеного відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, із якого вбачається, що документи у нього ніякі не вилучалися, суд, оцінивши докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Посилання представника позивача адвоката Радіщева В.О. на те, що якби ОСОБА_1 не пред`явив документ на право керування транспортним засобом, то відповідач відсторонив би його від керування та тимчасово затримав транспортний засіб, як то передбачено ст. 265-2 КУпАП, правового значення для вирішення даного спору з урахуванням його юридично-правових наслідків не має, оскільки згідно з ч. 1 ст. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене, зокрема, статтею 126 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху. Як пояснив в судовому засіданні поліцейський ОСОБА_4 , транспортний засіб у ОСОБА_1 не було необхідності затримувати, оскільки він не перешкоджав дорожньому руху.

Таким чином, постанова серії НК №345642 від 26.02.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, є законною, а тому у задоволенні позову представника позивача адвоката Радіщева В.О. слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 126, ст. 7, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову представника позивача ОСОБА_1 адвоката Радіщева Володимира Олеговича до інспектора роти №3 БУПП у Вінницькій області Господарчука Миколи Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови серії НК №345642 від 26.02.2019 про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: