Справа № 540/906/19
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/906/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

26 квітня 2019 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДФС у Херсонській області, автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі) про скасування податкових повідомлень-рішень, а саме: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми «С» від 12 березня 2019 року №006815405 про застосування штрафних санкцій в розмірі 95727,25 грн. за порушення п. 2.6 глави 2 Постанови НБУ «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» № 637 від 15 грудня 2004 року та п.11 розділу 2 Постанови НБУ «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» №148 від 29 грудня 2017 року; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «ПС» від 12 березня 2019 року № 00691405 про застосування штрафних санкцій в розмірі 510,00 грн. на підставі п.121.1 ст.121 ПК України.

Ухвалою суду від 02 травня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. В передбачений ухвалою строк позивач недоліки позовної заяви усунув.

Ухвалою суду від 10 травня 2019 року відкрито спрощене провадження в справі та призначено судове засідання на 06 червня 2019 року.

Судове засідання було перенесено на 25 червня 2019 року, про що сторони повідомлені повістками, як отримано належним чином.

В судовому засіданні 25 червня 2019 року судом оголошено перерву для надання додаткових документів до 03 липня 2019 року.

В судовому засіданні 03 липня 2019 року судом оголошено перерву для надання додаткових документів до 09 липня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що у квітні 2019 року на власний запит позивачем було отримано матеріали фактичної перевірки від 30 січня 2019 року за результатами якої складено акт фактичної перевірки № 0023/21/22/РРО/. Висновком перевірки є порушення п. 2.6 глави 2 Постанови НБУ «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» № 637 від 15 грудня 2004 року та п. 11 розділу 2 Постанови НБУ «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» № 148 від 29 грудня 2017 року, шляхом не оприбуткування готівкових коштів за 2017-2018 роки в сумі 19145,45 грн. Позивач вказує на перебої з електроенергією, на вихід з ладу касового апарату, а також на вчасне оприбуткування готівкових коштів в 00:00 годин, тобто на межі переходу до іншої доби, а не на наступний день. Також податковим органом встановлено факт не надання оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю. Втім, за позицією позивача, фактична перевірка не відбувалась, а тому позивач не міг допустити зазначеного порушення. З наведеного позивач робить висновок про наявність правових підстав для постановлення судового рішення про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Відповідачем 29 травня 2019 року надано до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що відповідачем на підставі наказу та направлень на проведення перевірки 30 січня 2019 року проведено фактичну перевірку позивача. Особа, що проводила розрахункові операції відмовилась отримати копію наказу на проведення перевірки та розписатись в направленнях на перевірку, про що складено акт. Перевіркою встановлені порушення позивачем законодавства про регулювання обігу готівки, в частині несвоєчасності її оприбуткування в КОРО на суму 19145,45 грн. При проведенні перевірки позивачем не надано оригінали документів та їх копії (КОРО, книги обліку, РК, первинні документи на товар), відповідальність передбачена п. 121.1 ст. 121 ПК України. Все це, на думку відповідача, є підставами для відмови в задоволенні позовних вимог.

Сторонами направлено до суду заяви про розгляд справи в письмовому провадженні. Відтак, у відповідності до положень ч. ч. 3, 9 ст. 205 КАС України суд вирішив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

На підставі ст.ст. 19-1, 20, п.80.2 ст.80 ПК України та наказу ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 03 січня 2019 року №6 22 січня 2019 року головним державним ревізорам-інспекторам виписано направлення на фактичну перевірку за №№0036,0037.

30 січня 2019 року о 16 годині посадовими особами відповідача за адресою: АДРЕСА_1 в кафе, в якому здійснює свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 проведено фактичну перевірку.

Під час перевірки проведено розрахункову операцію по придбанню пива «Чернігівське» в залізній банці, об`ємом 0,5 л., за ціною 32,00 грн., операція проведена через РРО та видано чек № 9584.

Результати фактичної перевірки оформлено актом перевірки №0023/21/22/РРО/ від 30 січня 2019 року.

В ході перевірки встановлено наступні порушення:

- не забезпечено оподаткування (своєчасне оприбуткування в КОРО готівкових коштів, які надійшли до каси/місця проведення розрахунків). До кас надходили готівкові кошти які в КОРО (касових книгах, книгах обліку, тощо) оприбутковані не у день їх фактичного надходження, а на наступні дні, тобто несвоєчасно. Готівкові кошти, які надходять до кас (місця проведення розрахунків) оприбутковуються на підставі (відповідно даних) фіскальних звітних чеків або даних РК. Не виконавши друк фіскального звітного чека (не використавши РК) у день надходження готівки до кас, оприбуткувати її не є можливим - немає підстав для оприбуткування, тобто необхідною умовою для своєчасного оприбуткування готівки є друк фіскального звітного чека у день її надходження. Таким чином встановлено факт не оприбуткування в КОРО готівкових коштів у день їх надходження до кас на загальну суму 19145,45 грн.

- не забезпечено зберігання документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, ненадання платником податків контролюючим органам документів при здійсненні податкового контролю - при проведенні перевірки жодних документів (КОРО, книги обліку, РК, первинних документів на товар) платник податків не надав.

Висновки акту перевірки стали підставою для винесення податкового повідомлення- рішення форми «С» від 12 березня 2019 року № 006815405 про застосування штрафних санкцій в розмірі 95727,25 грн. за порушення п. 2.6 глави 2 Постанови НБУ «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» №637 від 15 грудня 2004 року та п. 11 розділу 2 Постанови НБУ «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» № 148 від 29 грудня 2017 року; податкового повідомлення-рішення форми «ПС» від 12 березня 2019 року № 00691405 про застосування штрафних санкцій в розмірі 510,00 грн. на підставі п. 121.1 ст. 121 ПК України.

Позивач стверджує, що фактична перевірка посадовими особами відповідача не проводилась, а всі матеріали перевірки отримані нею від податкового органу на її власний запит.

Позивач не погодився з позицією податкового органу, оскільки несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів є наслідком вимкнення електроенергії на об`єкті господарювання, ремонтних робіт, а сама готівка оприбутковувалась відповідно до приписів спеціального законодавства.

Вирішуючи спір по суті суд враховує наступне.

Контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (пп.19-1.1.1 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України).

Контролюючі органи мають право:

- здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів;

- проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів;

- вимагати під час проведення перевірок від посадових або службових осіб платника податків залучення повноважних осіб для спільного з працівниками контролюючого органу зняття показань внутрішніх та зовнішніх лічильників, якими обладнані технічні пристрої, що використовуються у процесі провадження діяльності, що перевіряється (пп. пп. 20.1.10- 20.1.12 п. 20.1 ст. 20 ПК України).

Відповідно до приписів ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний: не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи (п. 16.1.9 п. 16.1 ст. 16 ПК України); допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 16.1.13 п. 16.1 ст. 16 ПК України).

В свою чергу, згідно зі ст. 17 ПК України платник податків має право: бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом (пп. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 ПК України).

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п.75.1 ст.75 ПК України).

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України).

Даний пункт, який наведено підставою для проведення фактичної перевірки позивача, передбачає підставою для проведення наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства… щодо … ведення касових операцій. Тобто, в наказі про призначення фактичної перевірки повинна бути наведена відповідна інформація, яка свідчить про можливе порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про ведення касових операцій.

Такою інформацією, як встановлено, є інформаційна база податкового органу.

Суд дослідив направлення на фактичну перевірку №№ 0036,0037 від 22 січня 2019 року та встановив, що строк проведення перевірки з 22 січня 2019 року тривалістю 10 діб. Метою проведення перевірки є: здійснення податкового контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) з питань дотримання вимог Податкового кодексу України, Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфер торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями), Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями), Закону України від 02.03.2015 №222-VІІІ «Про ліцензування видів господарської діяльності» (із змінами та доповненнями), постанови НБУ від 15.12.2004 №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті» (із змінами та доповненнями), постанови НБУ від 29.12.2017 № 148 «Про затвердження Положення проведення касових операцій у національній валюті в Україні» (із змінами та доповненнями).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (пп.80.2.7 п.80.2 ст.80 ПК України).

Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція (п.80.4 ст.80 ПК України).

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (п.80.7 ст.80 ПК України).

Допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (п.80.5 ст.80 ПК України).

Втім суд не може погодитись з позицією позивача про відсутність факту проведення фактичної перевірки з огляду на здійснення представниками відповідача розрахункової операції з придбання пива на об`єкті позивача, що підтверджується чеком, номер та дата якого відображені в акті перевірки.

Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки (п.81.1 ст.81 ПК України).

В матеріалах справи знаходиться акт відмови ФОП ОСОБА_1 та особи, яка проводить розрахунки (дівчина на ім`я ОСОБА_2 ) особисті дані надати відмовилась, про відмову розписатись у направленні на перевірку та відмову в отриманні копії наказу.

Таким чином, з досліджених доказів не встановлено порушення посадовими особами відповідача процедури проведення фактичної перевірки.

Що стосується наданих представником відповідача фотоматеріалів, то суд не вбачає підстав для прийняття їх до уваги, оскільки вони не є додатками до акту фактичної перевірки №0023/21/22/РРО/ від 30 січня 2019 року. В акті фактичної перевірки зазначено, що додатками до нього є: чек РРО, додаток на три аркуші (роздруківка дат надходження готівкових коштів), акт відмови.

З матеріалів справи встановлено, що на запит ФОП ОСОБА_1 . листом ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі «Про розгляд запиту» № 1477/ФОП/21-22-14-05- 14 повідомлено, що 30 січня 2019 року посадовими особами відповідача на об`єкті позивача проведено фактичну перевірку, за результатами якої складено акт фактичної перевірки №0023/21/22/РРО/ від 30 січня 2019 року, який листом №460/ФОП/21-22-14-05- 14 від 04 лютого 2019 року направлено на адресу позивача поштовим відправленням в порядку ст. 58 ПК України.

ХД ПАТ «Укрпошта» поштове відправлення повернуто до ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання (кінцева дата зберігання 07.03.2019), на думку податкового органу датою вручення акта фактичної перевірки є 07 березня 2019 року.

За результатами розгляду акта перевірки відповідачем прийнято спірні податкові повідомлення-рішення №№ 00681405, 00691405 від 12 березня 2019 року, які направлено на податкову адресу позивача в порядку визначеному ст.58 ПК України.

Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення (п.58.3 ст.58 ПК України).

Таким чином, акт фактичної перевірки та податкові повідомлення-рішення вважаються врученими.

Стосовно виявлених порушень суд зазначає наступне.

Сторонами не заперечується, що Z-звіти роздруковані наступною датою ніж дата надходження готівкових коштів, що підтверджується копіями самих Z-звітів та визнається сторонами.

Втім, щодо частини Z-звітів, позивач погоджується, що вони роздруковані в 00:00 год., але позивач вважає цей період не початком нової доби а межею між двома датами.

Позивач стверджує, що неможливість роздрукувати Z-звіти в день надходження готівки виникла через вимкнення електроенергії на господарській одиниці, а також через виконання ремонтних робіт РРО.

З`ясовуючи вплив зазначених обставин на порядок оприбуткування готівки, суд зазначає наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР (далі - Закон № 265), дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до статті 2 Закону № 265 фіскальний звітний чек - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить дані денного звіту, під час друкування якого інформація про обсяг виконаних розрахункових операцій заноситься до фіскальної пам`яті; денний звіт - документ встановленої форми, надрукований реєстратором розрахункових операцій, що містить інформацію про денні підсумки розрахункових операцій, проведених з його застосуванням.

Отже передумовою друку фіскального звітного чеку є робочий режим РРО та проведення на ньому розрахункових операцій, у разі ж якщо РРО на протязі дня не розпочинав свою роботу, фіскальний звітний чек не може бути роздрукований.

Також за змістом статті 2 Закону № 265 книга обліку розрахункових операцій - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах доходів і зборів книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Аналогічне визначення КОРО наведено і в пункті 1.2 глави 1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 року за № 40/10320 (далі - Положення № 637), в якому також зазначено, що під оприбуткуванням готівки розуміється проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Підприємства (підприємці) здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, які не здійснюють підприємницької діяльності) через касу як за рахунок готівкової виручки, так і за рахунок коштів, одержаних із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів. Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку (пункт 2.2 глави 2 Положення № 637).

Згідно з пунктом 7.15 глави 7 Положення № 637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися. Порядок оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО (РК), визначено в пункті 2.6 цього Положення.

Відповідно до пункту 2.6 глави 2 згаданого Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК). Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Постановою Правління Національного банку України 29 грудня 2017 року № 148 затверджено Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (далі - Положення № 148).

Готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки у повній сумі.

Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств / відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги / застосуванням РРО та КОРО (у разі застосування КОРО без застосування РРО), є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів / фіскальних звітних чеків (або даних розрахункових квитанцій) (п. 11 розділу ІІ Положення № 148 в редакції до 24.05.2018 року).

В подальшому, постановою Правління Національного банку України від 24.05.2018 р. № 54, п.11 розділу ІІ Положення № 148 викладено в наступній редакції:

Готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки в повній сумі.

Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств та їх відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Оприбуткуванням готівки в касах фізичних осіб - підприємців, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх товарними чеками (квитанціями) і веденням книги обліку доходів і витрат (або книги обліку доходів), є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у книзі обліку доходів і витрат (або книзі обліку доходів) на підставі товарних чеків (квитанцій).

Оприбуткуванням готівки в касах відокремлених підрозділів установ/підприємств, а також у касах фізичних осіб - підприємців, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО та/або КОРО без ведення касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень на підставі даних розрахункових документів шляхом формування та друку фіскальних звітних чеків і їх підклеювання до відповідних сторінок КОРО / занесення даних розрахункових квитанцій до КОРО.

Суб`єкти господарювання, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО та/або КОРО, використовують КОРО для:

1) підклеювання та зберігання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках КОРО;

2) здійснення операцій із розрахунковими квитанціями в разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії;

3) обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, перевірок конструкцій та програмного забезпечення РРО."

Абзацом 3 статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12 червня 1995 року № 436/95 (далі - Указ №436/95) встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за не оприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

Відтак у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та відображення на їх підставі готівки у КОРО. Невиконання будь-якої із цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність (абзац 3 статті 1 Указу №436/95).

Аналогічне правозастосування вже неодноразово викладено Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 11 грудня 2012 року (справа №21-400а12), від 04 листопада 2015 року (справа №825/554/15-а), а також Верховним Судом, у тому числі у постановах від 31 липня 2018 року (справа №813/2229/17), від 17 грудня 2018 року (справа №810/3811/17).

Відповідно до статті 5 Закону № 265, на період виходу з ладу реєстратора розрахункових операцій та здійснення його ремонту або у разі тимчасового, не більше 7 робочих днів, відключення електроенергії проведення розрахункових операцій здійснюється з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки або із застосуванням належним чином зареєстрованого резервного реєстратора розрахункових операцій.

Вказаній нормі Закону про РРО кореспондують положення пункту 10 розділу ІІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 № 547, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 05.07.2016 за № 918/29048, яким передбачено, що якщо на період виходу з ладу РРО або в разі відключення електроенергії розрахункові операції проводяться з використанням книги ОРО та розрахункової книжки, після встановлення відремонтованого (резервного) РРО або відновлення постачання електроенергії необхідно провести через РРО суми розрахунків за час роботи з використанням розрахункової книжки, а також відповідно до контрольної стрічки (у випадку обнулення оперативної пам`яті) - за час роботи, що передував виходу РРО з ладу або відключенню електроенергії, окремо за кожною ставкою податку на додану вартість, акцизного податку або іншого податку (збору), після чого слід виконати Z-звіт. За потреби виконується операція "службове внесення" на суму готівки, що зберігається на місці проведення розрахунків.

Згідно з пунктом 1.2 Положення №637, розрахункова книжка (далі - РК) - належним чином зброшурована та прошнурована книжка, зареєстрована в органах державної податкової служби України, що містить номерні розрахункові квитанції, які видаються покупцям у визначених Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Таким чином, розрахункова книжка застосовується під час здійснення розрахункових операцій у випадках, коли не застосовуються реєстратори розрахункових операцій, у тому числі під час поломки РРО чи відключення електроенергії.

Відповідно до пункту 6 глави 4 розділу II Порядку реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 № 547 який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 05.07.2016 № 920/29050 (далі - Порядок №547), використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає:

- наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО;

- підклеювання фіскальних звітних чеків до відповідних сторінок книги ОРО;

- щоденне виконання записів (у разі здійснення розрахункових операцій) про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо;

- у разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії - здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій;

- ведення обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, а також перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО у відповідному розділі книги ОРО.

Пунктом 9 глави 4 розділу II Порядку №547 передбачено, що у розділі 3 книги ОРО, зареєстрованої на РРО, обліковуються розрахункові квитанції, використані під час відключення електроенергії або в період ремонту РРО. Графи 1-5 заповнюються до початку використання розрахункової книжки, графи 6-8 - до початку реєстрації розрахункових операцій за допомогою РРО після відновлення постачання електроенергії чи встановлення РРО після ремонту.

Згідно з абзацом 3 пункту 2.6 Положення № 637, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Зміст наведених положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що якщо суб`єктом господарювання на період виходу з ладу РРО або знеструмлення господарської одиниці для проведення готівкових розрахунків використовувалась розрахункова книжка, для оприбуткування отриманої готівки, суб`єкт господарювання зобов`язаний здійснити її облік у книзі обліку розрахункових операцій на підставі даних розрахункової книжки.

Одночасно з цим суб`єкт господарювання зобов`язаний здійснити облік розрахункових квитанцій, заповнивши відповідні графи у розділі ІІІ Книги обліку розрахункових операцій.

Судом досліджено КОРО позивача за період з 04 листопада 2017 року по 31 грудня 2018 року та виявлено, що в них вчинено наступні записи в розділі 3 «Облік розрахункових квитанцій»:

2017 рік:

- початок використання 04.11.2017 року о 23:30 закінчення використання 04.11.2017 року о 23:30, Z-звіт №36 роздрукований 05 листопада 2017 року;

2018 рік:

- початок використання 11.02.2018 року о 23:45 закінчення використання 11.02.2018 року о 23:45, Z-звіт №149 роздрукований 12 лютого 2018 року;

- початок використання 19.02.2018 року о 23:50 закінчення використання 19.02.2018 року о 23:50, Z-звіт №158 роздрукований 20 лютого 2018 року;

- початок використання 21.02.2018 року о 23:50 закінчення використання 21.02.2018 року о 23:50, Z-звіт №160 роздрукований 22 лютого 2018 року;

- початок використання 23.02.2018 року о 23:50 закінчення використання 23.02.2018 року о 23:50, Z-звіт №162 роздрукований 24 лютого 2018 року;

- початок використання 25.02.2018 року о 23:50 закінчення використання 25.02.2018 року о 23:50, Z-звіт №164 роздрукований 26 лютого 2018 року;

- початок використання 16.04.2018 року о 23:50 закінчення використання 16.04.2018 року о 23:50, Z-звіт №214 роздрукований 17 квітня 2018 року;

- початок використання 01.05.2018 року о 23:30 закінчення використання 01.05.2018 року о 23:50, Z-звіт №230 роздрукований 02 травня 2018 року;

- початок використання 07.05.2018 року о 23:50 закінчення використання 07.05.2018 року о 23:50, Z-звіт №236 роздрукований 08 травня 2018 року;

- початок використання 16.05.2018 року о 23:30 закінчення використання 16.05.2018 року о 23:50, Z-звіт №245 роздрукований 17 травня 2018 року;

- початок використання 02.06.2018 року о 23:50 закінчення використання 02.06.2018 року о 23:50, Z-звіт №262 роздрукований 03 червня 2018 року;

- початок використання 20.06.2018 року о 23:50 закінчення використання 20.06.2018 року о 23:50, Z-звіт №280 роздрукований 21 червня 2018 року;

- початок використання 22.06.2018 року о 23:50 закінчення використання 22.06.2018 року о 23:50, Z-звіт №282 роздрукований 23 червня 2018 року;

- початок використання 26.06.2018 року о 23:30 закінчення використання 26.06.2018 року о 23:50, Z-звіт №286 роздрукований 27 червня 2018 року;

- початок використання 03.07.2018 року о 23:50 закінчення використання 03.07.2018 року о 23:50, Z-звіт №293 роздрукований 04 липня 2018 року;

- початок використання 28.07.2018 року о 23:50 закінчення використання 28.07.2018 року о 23:50, Z-звіт №318 роздрукований 29 липня 2018 року;

- початок використання 06.08.2018 року о 23:50 закінчення використання 06.08.2018 року о 23:50, Z-звіт №327 роздрукований 07 серпня 2018 року;

- початок використання 09.08.2018 року о 23:50 закінчення використання 09.08.2018 року о 23:50, Z-звіт №330 роздрукований 10 серпня 2018 року;

- початок використання 11.11.2018 року о 23:45 закінчення використання 11.11.2018 року о 23:56, Z-звіт №424 роздрукований 12 листопада 2018 року;

- початок використання 03.12.2018 року о 23:50 закінчення використання 03.12.2018 року о 23:50, Z-звіт №446 роздрукований 04 грудня 2018 року;

- початок використання 30.12.2018 року о 23:50 закінчення використання 30.12.2018 року о 23:50, Z-звіт №473 роздрукований 31 грудня 2018 року.

Жодних доказів виконання ремонтних робіт, вимкнення електроенергії, як і доказів надання зазначених КОРО посадовим особам відповідача під час перевірки, сторони суду не надали.

Позивач не навів жодних доводів стосовно несвоєчасного оприбуткування готівкових коштів по Z-звітам № 206 від 09 квітня 2018 року за 08 квітня 2018 року на суму 1316 грн., №284 від 25 червня 2018 року за 24 червня 2018 року на суму 860 грн., №416 від 04 листопада 2018 року за 03 листопада 2018 року на суму 984,25 грн.

При цьому в КОРО зафіксовано випадки використання розрахункових книжок протягом однієї або протягом двадцяти хвилин і всі вони в межах однієї доби.

З урахуванням викладеного, позицію позивача про тривале вимкнення електроенергії та про проведення ремонтних робіт на РРО, як підставу для роздрукування Z-звітів на другий день після надходження готівки, спростовано належними доказами.

Жодних доказів вчинення позивачем дій, передбачених спеціальним законодавством, для вчасного оприбуткування готівки сторони суду не надали, а з наданих документів такого висновку зробити не можливо.

Стосовно самого порядку оприбуткування суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2002 року № 199, зміна - це період роботи реєстратора від реєстрації першої розрахункової операції після виконання Z-звіту до виконання наступного Z-звіту; Z-звіт - це денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам`яті та занесенням її до фіскальної пам`яті РРО.

Відповідно до пункту 7 Вимог, усі режими роботи РРО повинні блокуватися, зокрема, у разі перевищення максимальної тривалості зміни. У додатку до Вимог зазначено, що максимальна тривалість зміни не повинна перевищувати 24 години.

Таким чином, виходячи з того, що доба триває з 0 годин 00 хвилин до 24 годин 00 хвилин, а при роботі з РРО Z-звіт необхідно роздруковувати щодня по закінченню робочої зміни, але не пізніше 24 години цього дня.

З аналізу вказаних норм випливає, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати усю готівку, що надходить до кас, для чого щоденно, тобто кожного робочого дня по закінченні зміни, але не пізніше 24 години цього ж дня, мають друкувати на РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО з одночасним внесенням відповідних записів про рух готівки.

Податковим органом зроблено висновок про порушення позивачем порядку оприбуткування готівкових коштів (а саме їх несвоєчасне оприбуткування) саме у зв`язку зі здійснення обліку зазначених коштів у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскального звітних чеків РРО (Z-звітів), який роздруковано із запізненням.

З наведеної вище норми вбачається, що до не оприбуткування прирівнюється і неповне, і несвоєчасне оприбуткування. Тому відображення позивачем фактичного надходження готівки за попередній день у фіскальному звітному чеку, роздрукованому на наступний день за своєю суттю є несвоєчасним оприбуткуванням, а отже не оприбуткуванням готівки загалом.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 13 березня 2014 року № 21-5а14.

Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що вимоги щодо оприбуткування готівки та відповідальність за не оприбуткування, встановленні Положенням № 637 та Указом №436/95, жодних відсоткових чи інших співвідношень зазначеними нормами не встановлено. Таким чином, відповідач діяв виключно у межах та на підставі чинного законодавства, як це передбачено статтею 19 Конституції України.

Аналогічна правова позиція у спорах цієї категорії була неодноразово висловлена у постановах Верховного Суду України, зокрема, від 11 грудня 2012 року по справі №21-400а12, від 26 лютого 2013 року по справах №21-7а13, №21-35а13, від 12 листопада 2013 року по справі № 21-370а13, від 01 квітня 2014 року по справі № 21-54а14.

Таким чином, відповідно до п. 2.6. Положення № 637 та актуального Положення №148, абз. 3 статті 1 Указу № 436/95, позивач несвоєчасно оприбуткував готівку, у зв`язку з чим відповідачем було правомірно та обґрунтовано застосовано штрафну санкцію у сумі 95727,25 грн., відповідно, правомірним є оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 12 березня 2019 року №00681405.

Незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень (п.121.1 ст.121 ПК України).

Позивач не надала жодних доказів надання контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю.

З урахуванням викладеного правомірним є податкове повідомлення-рішення №00691405 від 12 березня 2019 року.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Обов`язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження".

Вирішуючи питання про застосування ст.13 Конвенції, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Аманн проти Швейцарії» (Заява N 27798/95 п.88) зазначено, що стаття 13 Конвенції вимагає, щоб кожен, хто вважає себе потерпілим внаслідок заходу, який, на його думку, суперечив Конвенції, мав право на засіб правового захисту у відповідному національному органі для вирішення свого спору, а в разі позитивного вирішення - для одержання відшкодування шкоди. Однак це положення не вимагає безумовного досягнення вирішення спору на користь заявника.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог. Натомість відповідач належними, допустимими та достовірними доказами довів правомірність винесених рішень.

Керуючись статтями 2, 6 ,9, 12, 14, 44, 139, 241 - 246, 250 , 255 КАС України, суд

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, м. Херсон, пр. Ушакова, 75) відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Гомельчук С.В.

кат. 108080100