Справа № 320/2034/19
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2019 року м. Київ № 320/2034/19

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Колеснікової І.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

про визнання протиправним та скасування податкового - повідомлення рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове - повідомлення рішення форми "Ф" від 25.04.2018 № -1002 в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 має статус постраждалої від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням категорії 4, серії НОМЕР_1 , виданим Київською облдержадміністрацією 18.02.2009, а тому на підставі пп. 281.1.5 п. 281.1 ст. 281 ПК України, вона є звільненою від сплати земельного податку, у зв`язку з чим спірне податкове повідомлення-рішення, на її думку, прийнято відповідачем протиправно та підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; запропоновано відповідачеві подати до суду у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали про відкриття провадження у справі відзив на позовну заяву (відзив).

Відповідачем позов не визнано, 19.06.2019 через канцелярію суду подано відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що оскаржуване рішення прийнято правомірно і у відповідності до вимог чинного податкового законодавства. Розрахунок земельного податку позивачу на 2018 рік проведено на підставі листа управління Держземагенства у м. Біла Церква Київської області від 06.04.2016 №8-1027-992-305/2-16, в якому надається грошова оцінка земель функціонального призначення у розрізі економіко - планувальних зон з урахуванням коефіцієнта індексації. Крім того, відомості щодо звернення позивача до контролюючого органу з метою проведення звірки у Білоцерківського управління Головного управління ДФС у Київській області відсутні, а тому вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. З огляду на викладене, відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

03.07.2019 від позивача до суду надійшли письмові пояснення, в яких позивачем наголошено на тому, що вона звільнена від сплати земельного податку згідно чинного законодавства, а тому не повинна була звертатись до податкового органу для перерахунку податкового боргу.

У судове засідання, призначене на 03.07.2019, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи позивач та представник відповідача не з`явилися.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на неявку сторін у судове засідання, суд вирішив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів у передбачені Кодексом адміністративного судочинства України строки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0764 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 із встановленим цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

У травні 2018 року, позивачем отримано податкове повідомлення - рішення від 25.04.2018 №-1002 форми «Ф» Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2018 рік у розмірі 4062, 89 грн.

Позивач, не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням - рішенням, вважаючи, що воно прийнято відповідачем протиправно, звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону

Відповідно до підпунктів 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) земельний податок - це обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу), а землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до підпунктами 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Статтею 271 ПК України передбачено, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Разом з тим, підпунктом 281.1.5 пункту 281.1 статті 281 Податкового кодексу України від сплати земельного податку для фізичних осіб звільняються фізичні особи, визнані законом особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до підпунктів 281.2.2 пункту 281.2 статті 282 ПК України звільнення від сплати податку за земельні ділянки, передбачене для відповідної категорії фізичних осіб пунктом 281.1 цієї статті, поширюється на одну земельну ділянку за кожним видом використання у межах граничних норм, зокрема, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка): у селах - не більш як 0,25 гектара, в селищах - не більш як 0,15 гектара, в містах - не більш як 0,10 гектара.

Пунктом 4 частини першої статті 14 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, для встановлення пільг і компенсацій, зокрема до них належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Матеріали справи свідчать, що позивач є громадянкою, яка постійно проживає або постійно працює на території зони радіоекологічного контролю (категорії 4), що підтверджується наявною в матеріалах справи копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 18.02.2009 та є власником земельної ділянки площею 0,0764 га.

Таким чином, суд не бере до уваги доводи відповідача щодо обов`язку позивача у разі незгоди з податковим боргом щодо звернення до контролюючого органу з метою проведення звірки, оскільки позивач є особою, яка постраждала від наслідків Чорнобильської АЕС; межа граничних норм земельної ділянки, яка перебуває у власності позивача, не перевищує 0,10 га, а тому, в силу пп. 281.1.5 п. 281.1 ст. 281 ПК України, вона звільнена від сплати земельного податку.

Суд звертає увагу, що встановлення у законах України пільг, компенсацій та гарантій громадянам України, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, обумовлено виконанням державою свого конституційного обов`язку, передбаченого статтею 16 Основного Закону України, щодо подолання наслідків Чорнобильської катастрофи та збереження генофонду Українського народу. Такі пільги, компенсації та гарантії є особливою формою відшкодування завданої шкоди вказаній категорії громадян, а тому скасування чи обмеження цих пільг, компенсацій і гарантій без рівноцінної їх заміни свідчитиме про відступ держави від її конституційного обов`язку.

Згідно частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місце проживання: АДРЕСА_1) до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (, адреса місце знаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 5а) про визнання протиправним та скасування податкового - повідомлення рішення, - задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове - повідомлення рішення форми "Ф" від 25.04.2018 № -1002 в повному обсязі.

3. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (, адреса місце знаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 5а) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місце проживання: АДРЕСА_1) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Колеснікова І.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 08 липня 2019 року