Справа № 420/3898/19
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3898/19
УХВАЛА

08 липня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Корой С.М., розглянувши матеріали адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАБА» до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування актів, припису та постанов,-

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАБА» до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, складений Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 01.11.2018 року стосовно ТОВ «АЛАБА»;

- визнати протиправним та скасувати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, складений Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 01.11.2018 року стосовно ТОВ «АЛАБА»;

- визнати протиправним та скасувати акт, складений за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт №001634, складений Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 20.11.2018 року стосовно ТОВ «АЛАБА»;

- визнати протиправною та скасувати постанову Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №058/18/563 від 15.11.2018 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності стосовно ТОВ «АЛАБА»;

- визнати протиправною та скасувати постанову Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №063/18/563 від 04.12.2018 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності стосовно ТОВ «АЛАБА».

Вказана позовна заява надіслана позивачем до суду засобами поштового зв`язку 25.06.2019 року.

Відповідно до п.п.3,5,6 ч.1 ст.172 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви зясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Розглянувши даний позов в частині вимог про визнання протиправним та скасування акту про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, складений Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 01.11.2018 року стосовно ТОВ «АЛАБА»; про визнання протиправним та скасування акту, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт №001634, складений Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 20.11.2018 року стосовно ТОВ «АЛАБА», суддя дійшов висновку, що існують підстави для відмови у відкритті провадження у цій частині, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 4 КАС України в частині 1 пункту 1 дає визначення терміну адміністративна справа, а саме, що це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

В свою чергу пунктом 2 частини 1 цієї ж статті визначено, що публічно-правовий спір це спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін суб`єкт владних повноважень визначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що у порядку адміністративного судочинства захисту підлягають права та охоронювані законом інтереси осіб у сфері публічно-правових відносин, які є складовою частиною правових відносин, що виникають у суспільстві.

Судддя зазначає, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовий спір має свою особливість суб`єктного складу участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати із публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб`єкта владних повноважень.

Суддя зазначає, що правові акти індивідуальної дії - рішення, які є актом одноразового застосування норм права і дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації, за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Складені акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва та акт, складений за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт №001634 - це письмові документи, в яких зафіксовані певні обставини, що можуть бути в подальшому використані при прийнятті рішення уповноваженим органом (особою). Вони не мають обов`язкового характеру, а тому не є ні нормативно-правовим актом, ні актом індивідуальної дії, тобто не є рішеннями суб`єкта владних повноважень, що породжують для суб`єкта господарювання певні правові наслідки, регулюють ті чи інші відносини і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Тобто, вказані акти констатуючий, а не владно-зобов`язуючий характер, позаяк не містять обов`язкових приписів, розпоряджень, що породжують юридичні наслідки для позивача.

Отже, акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва та акт, складений за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт №001634 є носіями певної інформації про виявлені органом державного архітектурно-будівельного контролю порушення вимог містобудівного законодавства суб`єктами містобудування, документами, на підставі яких приймається відповідне рішення органу державного архітектурно-будівельного контролю, а тому оцінка акта, протоколу, в тому числі й оцінка дій службових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо їх складання, викладення у них висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта, протоколу, тобто постанови про накладення штрафу.

Тобто, вказані акти не є акти індивідуальної дії у розумінні частини першої статті 19 КАС України.

В той же час, предметом оскарження відповідно до ч.9 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є дії чи бездіяльність посадових осіб, якщо вони обмежують чи порушують права, свободи чи законні інтереси особи.

При вирішенні питання про наявність публічно-правового спору, суд враховує правову позицію Верховного Суду України викладену у постанові від 10.09.2013 в адміністративній справі №21-237а13, де зазначено, що обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Висновки, викладені у акті перевірки, не породжують обов`язкових юридичних наслідків;

Разом з тим, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 по справі №823/2042/16 вказала, що помилковим є застосування статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 у справі №803/3/18, поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. З огляду на викладене вимоги позивача про оскарження Акту ревізії в частині окремих висновків не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду.

З урахуванням зазначеного, суддя дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в даній адміністративній справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування акту про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, складений Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 01.11.2018 року стосовно ТОВ «АЛАБА»; про визнання протиправним та скасування акту, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт №001634, складений Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 20.11.2018 року стосовно ТОВ «АЛАБА».

Вирішуючи питання щодо відповідності вимогам п.п.3,5,6 ч.1 ст.172 КАС України позовних вимог ТОВ «АЛАБА» в частині вимог про:

- визнання протиправним та скасування припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, складений Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 01.11.2018 року стосовно ТОВ «АЛАБА»;

- визнання протиправною та скасування постанови Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №058/18/563 від 15.11.2018 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності стосовно ТОВ «АЛАБА»;

- визнання протиправною та скасування постанови Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №063/18/563 від 04.12.2018 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності стосовно ТОВ «АЛАБА»,

суддя виходить з наступного.

Ознайомившись зі змістом адміністративного позову в частині вищевказаних вимог, суддя дійшов висновку, що він не відповідає вимогам ст.161 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 132 КАС України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України Про судовий збір.

У відповідності до пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою сплачується судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою сплачується судовий збір за ставкою 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» з 1 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 1921 гривня.

Предметом позову в даній справі є

- припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, складений Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 01.11.2018 року стосовно ТОВ «АЛАБА» вимога немайнового характеру);

- постанова Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №058/18/563 від 15.11.2018 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності стосовно ТОВ «АЛАБА» у розмірі 55230,00 грн. (вимога майнового характеру);

- постанова Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №063/18/563 від 04.12.2018 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності стосовно ТОВ «АЛАБА» у розмірі 28815,00 грн. (вимога майнового характеру).

Таким чином, позивачем заявлено 1 вимогу немайнового характеру (про визнання протиправним та скасування припису) та 2 вимоги майнового характеру на загальну суму 84045,00 грн. (55230,00 грн.+28815,00 грн.).

Отже, за подачу даного адміністративного позову, який містить 1 вимогу немайнового характеру позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Водночас, за подачу даного адміністративного позову, який містить 2 вимоги майнового характеру на суму 84045,00 грн. позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 1921,00 грн. (84045,00 грн. *1,5%, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Однак, позивачем не надано до суду доказів сплати судового збору.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду докази сплати судового збору у розмірі 3842,00 грн.

Разом з цим, суддя зазначає, що відповідно до п.3 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Як вже зазначалось вище, дана позовна заява містить 2 вимоги майнового характеру на суму 84045,00 грн. про визнання протиправними та скасування постанов Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №058/18/563 від 15.11.2018 року та №063/18/563 від 04.12.2018 року.

Однак, в порушення вимог п.3 ч.5 ст.160 КАС України, ТОВ «АЛАБА» у позовній заяві не зазначено зазначення ціни позову.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду відповідні уточнення із зазначенням ціни позову.

Разом з цим, суддя зазначає, що позивач вказує свій процесуальний статус у справі як товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАБА» в особі директора Захарченко Анастасії Вікторівни.

Згідно з п.8 ч.1 ст.4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду;

Частиною 1 статті 55 КАС України визначено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч.4 ст.55 КАС України юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Пунктом 2 частини 1 статті 160 КАС України визначено, що в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

Згідно ч.6 ст.160 КАС України якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

Тобто, процесуальний статус позивача у справі має саме юридична особа, а її керівник є лише законним представником юридичної особи.

Таким чином, позивачу необхідно вірно зазначити власний процесуальний статус у справі.

Згідно приписів ч.ч. 1-3, ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суддя зазначає, що вказаною статтею визначено строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

Так, як вже вказано суддею, предметом розгляду у даній справі є, зокрема:

- постанова Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №058/18/563 від 15.11.2018 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності стосовно ТОВ «АЛАБА» у розмірі 55230,00 грн.;

- постанова Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №063/18/563 від 04.12.2018 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності стосовно ТОВ «АЛАБА» у розмірі 28815,00 грн.

З вказаних постанов вбачається, що вони прийняті згідно Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Так, відповідно до ст.5 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.

Таким чином, постанови Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №058/18/563 від 15.11.2018 року та №063/18/563 від 04.12.2018 року відповідно до Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» можуть бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення.

Як вказує позивач, про факт проведення перевірки за результатами якої відповідачем прийнято спірні рішення ТОВ «АЛАБА» дізналось після направлення на адресу відповідача запиту про доступ про публічну інформацію від 18.04.2019 року.

З наданої разом із позовною заявою копії запиту ТОВ «АЛАБА» про доступ до публічної інформації від 17.04.2019 року, вбачається, що він зареєстрований в Управлінні Державного архітектурно-будівельного контролю 18.04.2019 року за вх. №01-18/314/в.

У вказаному запиті, позивач просив надати відповідь на запит на адресу електронної пошти ТОВ «АЛАЬА», яка у ньому зазначена.

Суддя зазначає, що відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з частиною 4 вказаної статті, у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, щонайменше у кінці травня 2019 року позивач повинен був отримати відповідь на власний запит про доступ до публічної інформації, з якої, як стверджує ТОВ «АЛАБА», позивачу стало відомо про факт проведення перевірки за результатами якої відповідачем прийнято спірні рішення.

В той же час, позивач не зазначає дати отримання відповіді на власний запит про доступ до публічної інформації.

При цьому, як вбачається, зокрема, з протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 01.11.2018 року, який надано позивачем разом із позовною заявою, Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради було направлено лист-вимогу ТОВ «АЛАБА» №01-18/262-и/в від 24.09.2018 року (поштове відправлення з повідомленням ПАТ «Укрпошта» №136 від 24.09.2018 року, який був отриманий 27.09.2018 року, про що свідчить відмітка у повідомленні про вручення поштового відправлення), в якому попереджалося про проведення позапланової перевірки.

Таким чином, про проведення позапланової перевірки, за результатами якої відповідачем прийнято постанову №058/18/563 від 15.11.2018 року позивачу було відомо ще у 2018 році.

Таким чином, суддею встановлено, що станом на 25.06.2019 року, п`ятнадцятиденний строк звернення позивача до суду із даним адміністративним позовом сплинув.

Приписами ч.ч. 1,2 ст. 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суддя зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Інститут строків в судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Слід зауважити, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Позивач скористався своїм правом звернення до суду лише 25.06.2019 року, тобто з пропуском п`ятнадцятиденного строку звернення до суду.

Разом з тим, позивачем не надано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч.1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, згідно приписів ч.ч. 1,2 ст. 123 КАС України, адміністративний позов має бути залишений без руху, а позивачу надано строк для надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для поновлення строку. Вказані підстави повинні бути обґрунтовані та підтверджені належними доказами.

Виявлені недоліки повинні бути усунені, шляхом надання до суду (з копією для відповідача):

- заяви про поновлення строку звернення до судку із зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення строку;

- доказів сплати судового збору у розмірі 3842,00 грн.

- уточненою позовної заяви із визначенням вірного процесуального статусу позивача по справі та зазначенням ціни позову.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169, 171 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №420/3898/19 в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування акту про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, складений Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 01.11.2018 року стосовно ТОВ «АЛАБА»; про визнання протиправним та скасування акту, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт №001634, складений Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 20.11.2018 року стосовно ТОВ «АЛАБА».

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАБА» до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради в частині вимог про визнання протиправними та скасування припису та постанов - залишити без руху.

Копію цієї ухвали надіслати позивачу.

Встановити позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде повернута заявнику.

Ухвала суду в частині залишення позовної заяви без руху оскарженню не підлягає.

Ухвала суду в частині відмови у відкритті провадження по справі підлягає оскарженню у встановлений статтями 295, 297 та Перехідних положень КАС України строк і порядок.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 256 КАС України.

Суддя С.М. Корой