Справа № 620/351/19
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 липня 2019 року

Київ

справа №620/351/19

адміністративне провадження №К/9901/16806/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І. В.,

суддів - Шишова О. О., Яковенка М. М.,

перевіривши касаційну скаргу Державної казначейської служби України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі №620/351/19 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання протизаконними дій та стягнення компенсації,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної казначейської служби України, в якому просив: визнати протизаконними дії відповідача щодо відмови виконати приписи статті 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» про нарахування і виплати йому компенсації за несвоєчасне виконання рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 жовтня 2017 року, залишеного без змін постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 21 грудня 2017 року та ухвалою Верховного Суду від 08 травня 2018 року, і виконавчого листа №751/4274/17 від 17 січня 2018 року; визнати протизаконними дії відповідача щодо відмови врахувати постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року, залишену без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року, із доповненнями в частині мотивів задоволення позову постановою Верховного Суду від 08 травня 2018 року, у справі №825/370/17 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії; визнати, що відмова відповідача врахувати постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 березня 2017 року, залишену без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року і доповненнями в частині мотивів задоволення позову постановою Верховного Суду від 08 травня 2018 року, у справі №825/370/17 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії становить порушення пункту 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод; визнати, що відмова відповідача виконати приписи статті 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» прийнятого за насідками пілотного рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року становить порушення права на мирне володіння майном передбачене статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції з прав людини та основоположних свобод; визнати, що відмова відповідача виконати приписи статті 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» прийнятого за наслідками пілотного рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, а також відмова врахувати обставини пілотного рішення «Бурмич та інші проти України» від 12 жовтня 2017 року становить порушення пункту 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод; стягнути з Державного бюджету України на користь позивача суму у розмірі 495 (чотириста дев`яносто п`ять) гривень 75 коп., на підставі статті 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» - три відсотки річних від своєчасно несплаченої суми за порушення тримісячного строку перерахування коштів у сумі 30000,00 грн на виконання рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 жовтня 2017 року у справі №751/4274/17 за період з 06 травня 2018 року по 21 листопада 2018 року включно шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку; встановити судовий контроль виконання рішення суду та зобов`язати Державну казначейську службу України подати звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця після набрання постановою законної сили.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року скасовано та прийнято постанову, якою адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Державної казначейської служби України щодо відмови виконати приписи статті 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» про нарахування і виплату ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасне виконання рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 жовтеня 2017 року, залишеного без змін постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 21 грудня 2017 року та ухвалою Верховного Суду від 08 травня 2018 року, і виконавчого листа №751/4274/17 від 17 січня 2018 року; стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 компенсацію на підставі статті 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 жовтня 2017 року у справі №751/4274/17. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, 11 червня 2019 року відповідач звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з вказаною касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2019 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням скаржникові строку протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції документу про сплату судового збору.

05 липня 2019 року на адресу суду касаційної інстанції надійшла заява Державної казначейської служби України про усунення недоліків касаційної скарги та платіжне доручення від 26 червня 2019 року №1073.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У свою чергу, за змістом пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом першої інстанції вказану справу віднесено до справ незначної складності, що в свою чергу підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у цьому випадку обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Державної казначейської служби України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі №620/351/19 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання протизаконними дій та стягнення компенсації.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Дашутін

Судді О. О. Шишов

М. М. Яковенко