Справа № 240/3858/19
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року м. Житомир справа № 240/3858/19

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Недашківська Н.В. ,

за участю: представників відповідача Скрита С.М., Осипчук М.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ємільчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить :

визнати протиправною бездіяльність Ємільчинського об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо щодо ненарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв"язку з порушенням строків виплати пенсії та додаткової пенсії на підставі постанови Олевського районного суду від 06.06.2011 у справі 2-а-1251/11 .

Зобов"язати Ємільчинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв"язку з порушенням термінів виплати пенсії та додаткової пенсії, нарахованої на підставі постанови Олевського районного суду від 06.06.2011 у справі 2-а-1251/11 за період з 01.11.2010 по 27.09.2018 та з 01.01.2011 по 27.12.2018 по день фактичної виплати донарахованої пенсії.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до Закону України "Про компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою пенсії на підставі рішення суду, оскільки тривале не нарахування пенсії за минулі періоди сталося через вину відповідача.

Ухвалою від 17.04.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи.

16.05.2019 відповідачем подано відзив на позовну заяву. В обгрунтування відзиву зазанчено, що надані позивачем платіжні доручення підтверджують факт сплати заборгованості за іншим судовим рішенням 2-а-2023/2010. За таким рішенням кошти позивачу виплачені у повному обсязі. Оскільки позивачем не надано жодого доказу сплати коштів за рішенням суду у справі 2-а-1251/11 , позов безпідставний.

Ухвалою від 21.05.2019 справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 04.06.2019.

В судовому засіданні оголошено перерву до 18.06.2019.

18.06.2019 в судовому засідання оголошено перерву до 02.07.2019.

Ухвалою від 18.06.2019 у відповідача витребувано докази, а саме: інформацію на виконання якого рішення суду було проведено перерахунок пенсії позивачу у відповідності до платіжного доручення №165986 від 24.09.2018 та №165985 від 21.12.2018.

Позивач в судове засідання не з"явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі .

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити в його задоволенні

Заслухавши пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Встановлено, що позивач маю статус потерпілого Чорнобильський АЕС 1-ї категорії, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 та перебуває на обліку в Ємільчинському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Постановою Олевського районного суду у справі №2-а-1251/11 від 06.06.2011, яка набрала законної сили 21.03.2012, було визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Олевському районі Житомирської області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії не у відповідності із ст. 50, ч.4 ст. 54. ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" протиправними та зобов`язано Управління Пенсійного Фонду України в Олевському районі Житомирської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (2-ї групи інвалідності), основну державну пенсію згідно ч. 4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановивши її у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову державну пенсію за шкоду заподіяну здоров`ю, відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із розрахунку 75% мінімальної пенсії за віком, враховуючи положення ч. З ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", встановленої ч.1 ст. 28 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність починаючи з 01.11.2010 року враховуючи попередні виплати до зупинення дії Закону чи внесення змін до нього та до часу його перебування на групі по інвалідності зазначеного в довідці МСЕК щомісячно.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було проведено перерахунок доплати до основної державної пенсії та додаткової державної пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю, частина якої була виплачена 27.09.2018 в сумі 39360,50 гривень а решта - 27.12.2018 в сумі 3597,66 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 165986 від 24.09.2018 року та №165985 від 21.12.2018. (а.с.15-16)

10.01.2019 позивач звернувся із письмовою заявою до відповідача, в якій просив нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строків виплати суми перерахунку доплати до пенсії та додаткової пенсії з 01.11.2010 згідно судового рішення по день фактичної виплати 27.09.2018 та 27.12.2018.(а.с.17)

Листом за № 596/3.1 від 05.02.2019 позивачу було повідомлено, що ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", якою визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень. (а.с.21)

Вважаючи таку відмову протиправно, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ч. 3 ст. 46 Конституції України, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною 2 ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" установлено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

У відповідності до ст.1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-III (зі змінами та доповненнями, далі - Закон № 2050-III), підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 Закону № 2050-ІІІ визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно зі ст. 3 Закону № 2050-ІІІ, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Пунктом 1 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159 (далі - Порядок) закріплено, що дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до п. 2 Порядку, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

За змістом п. 3 Порядку компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

У п. 4 Порядку визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Наведені норми свідчать, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої ст. 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у даній справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №522/5664/17, №336/4675/17.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання постанови Олевського районного суду відповідачем було проведено відповідний перерахунок доплати до основної державної пенсії та додаткової державної пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю, частина якої була виплачена 27.09.2018 в сумі 39360,50 грн., а решта - 27.12.2018 в сумі 3597,66 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 165986 від 24.09.2018 року та №165985 від 21.12.2018.

При цьому, як стверджує відповідач у відзиві та зазначено у платіжних дорученнях виплата здійснена на виконання постанови суду №2-а-2023/2010.

Як вбачається з резолютивної частини наявної у матеріалах справи копії постанови Олевського районного суду у справі №2-а-2023/2010 сума стягнення з Управління Пенсійного фонду в Олевському районі на користь позивача становить 26154,10 грн. недоплаченої пенсії та 2344,10 грн. додаткової пенсі.

Проте, на виконання вимог ухвали про витребування доказів відповідачем надано лист Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області від 01.01.2019 №112/02.15, яким повідомлено, що при наданні відповіді на запит державної виконавчої служби щодо суми заборгованості наявної за рішенням суду №2-а-2023/10 по особовому рахунку ОСОБА_1 було помилково зазначено кошти в сумі 3597,66 грн. та 39360,50 грн., які фактично нараховані на виконання постанови Олевського районного суду Житомирської області №1251/11 від 06.06.2011.

Нарахування саме вказаних сум на виконання постанови Олевського районного суду у справі №№1251/11 підтверджується також копіями розпоряджень про проведений перерахунок пенсії ОСОБА_1 (а.с.61-63)

Зазначені обставини свідчать про те, що у платіжних дорученнях № 165986 від 24.09.2018 та №165985 від 21.12.2018 фактично наявна описка у номері постанови Олевського районного суду , на виконання якої проведено відповідні виплати.

Зважаючи на наявність у платіжних дорученнях описки у номері постанови Олевського районного суду, на виконання якої позивачу перераховано кошти, та не доведення відповідачем факту своєчасного погашення заборгованості за постановою у справі №1251/11 від 06.06.2011, суд дійшов висновку, що Ємільчинське об"єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області порушило строки виплати частини перерахованої пенсії за вказаним рішенням суду.

При цьому, суд не бере до уваги посилання відповідача на ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", якою визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень, однак суд наголошує, що постановою Олевського районного суду не приймалось рішення щодо стягнення коштів з відповідача на користь позивача. Рішення суду носило зобов`язальний характер здійснити перерахунок та виплатити пенсію.

Оскільки пенсія позивачу виплачена несвоєчасно, пенсійний орган повинен був при її виплаті нарахувати компенсацію втрати частини доходів за відповідний період, проте таких дій не вчинив, та безпідставно відмовив в задоволені заяви позивача щодо здійснення цих виплат.

Враховуючи тривале не нарахування пенсії за минулі періоди сталося з вини відповідача, а фактичні виплати заборгованості проведені лише 27.09.2018 в сумі 39360,50 грн. та 27.12.2018 в сумі 3597,66 грн., суд приходить до висновку, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат, донарахованих і виплачених йому на підставі рішення суду.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення на підставі ст.267 КАС України суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 267 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд ураховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, суд не вважає за необхідне зобов`язувати суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення, а тому відмовляє у встановленні судового контролю за виконанням постанови в даній справі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9.77,90,242-246,371 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Ємільчинського об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Свято-Миколаївська,31, м.Олевськ, Житомирська область, 11001, ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) компенсації втрати частини доходів у зв"язку з порушенням строків виплати пенсії та додаткової пенсії на підставі постанови Олевського районного суду від 06.06.2011 у справі 2-а-1251/11 .

Зобов"язати Ємільчинське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Свято-Миколаївська,31, м.Олевськ, Житомирська область, 11001, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) компенсацію втрати частини доходів у зв"язку з порушенням термінів виплати пенсії та додаткової пенсії, нарахованої на виконання постанови Олевського районного суду від 06.06.2011 у справі 2-а-1251/11 за період з 01.11.2010 по 27.09.2018 та з 01.01.2011 по 27.12.2018 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Капинос

Повне судове рішення складене 08 липня 2019 року