Справа № 160/5040/19
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2019 року Справа № 160/5040/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
за участі секретаря судового засіданняПіскун Я.В.
представника позивача представника відповідача представника третьої особи Теліга С.В. Крупій В.А. Сорокін В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Публічне акціонерне товариство "Дніпропетровський трубний завод" про визнання дій протипранвими та зобов`язання вчинити певні дії
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він з 1989 року по теперішній час працює на ПАТ «Дніпропетровський трубний завод». Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із запитом щодо наявності страхового пенсійного стажу. Позивачу надані індивідуальні відомості про трудовий і страховий стаж, станом на 31.12.2019 року, та довідку форми ОК-7 про сплату страхових внесків. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу повідомлено, що стаж роботи з 01.09.2017 року по 30.09.2018 року, не може бути враховано, оскільки підприємство-роботодавець не сплачувало за цей період страхових внесків. Позивач не погоджується із таким висновком відповідача та вважає відмову незаконною, а тому просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач через відділ діловодства суду надав відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову з наступних причин.
Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, надала через відділ діловодства суду письмові пояснення, у яких зазначає про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки Публічне акціонерне товариство "Дніпропетровський трубний завод" сплачувало за позивача страхові внески у спірний період, що підтверджується копіями банківських виписок про сплату єдиного соціального внеску, копії яких містяться у матеріалах справи.
Ухвалою суду від 26.06.2019 року відмовлено у задоволені клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління ДФС України в Дніпропетровській області.
Ухвалою суду від 26.06.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду до суті.
У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги.
Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, які зазначені у відзиві на позовну заяву.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, просила суд задовольнити позовні вимоги з підстав, які зазначені у письмових поясненнях останньої.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.
Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із запитом щодо наявності страхового пенсійного стажу.
25.03.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надало позивачу індивідуальні відомості про застраховану особу, а саме дані про трудовий і страховий стаж, наявні у позивача станом на 31.12.2019 року та довідку про сплату страхових внесків. З вказаних документів видно, що відповідачем не включено до страхового стажу позивача період роботи з 01.09.2017 року по 30.09.2018 року. З вказаних документів також видно факт отримання позивачем у спірному періоді доходів, однак відсутні відомості про сплачу страхових внесків у період з 01.09.2017 року по 30.09.2018 року.
Судом на підставі письмових пояснень третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, встановлено, що фактично страхові внески за позивача ПАТ «Дніпропетровський трубний завод», в т.ч. і у спірний період з 01.09.2017 року по 30.09.2018 року, сплачувались, що підтверджується копіями банківських виписок, які містяться у матеріалах справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у ст. 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (ч. 2 ст. 20 цього Закону).
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застрахованими особами є громадяни, які працюють на підприємствах, в установах і організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, у фізичних осіб-суб`єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб-суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи за договорами цивільно-правового характеру.
За осіб, які працюють на вищезазначених умовах, страхувальник (роботодавець) зобов`язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати до солідарної системи в установлені строки та в повному обсязі страхові внески від об`єкту для їх нарахування.
Згідно ч. 5, 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.
Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1. 2. 4 статті 14 нього Закону, календарний місяць; для страхувальників, зазначених у пункті 5 етапі 14 цього Закону квартал.
З огляду на вказані норми діючого законодавства суд приходить до висновку, що наявність у підприємства, де працювала особа, заборгованості зі сплати страхових внесків не може бути підставою для відмови у зарахуванні періоду роботи, за який не сплачено (не обліковуються) страхові внески, до трудового стажу працівника, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює за страхована особа. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. А застрахована особа не несе відповідальності за несвоєчасність сплати страхувальником страхових внесків; нарахованих із заробітної плати цієї особи. Цю відповідальність відповідно до вищезазначених норм закону несетількистрахувальник (підприємство).
Відмовляючи позивачу в зарахуванні певних періодів роботи та відповідної заробітної плати до страхового стажу при обчисленні пенсії, відповідач фактично покладає саме на застраховану особу відповідальність за неперерахування страхувальником відповідних страхових внесків, порушуючи тим самим вищенаведені положення чинного законодавства.
Таким чином, усі місяці роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі-працівнику заробітну плату та нараховувало відповідні страхові внески з неї, повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески чи ні або незалежно від того, чи обліковуються вказані страхові внески відповідачем у реєстрі застрахованих осіб.
На підставі викладено, суд вважає законними та обгрунтованими заявлені позовні вимоги позивача.
Судом відхиляються доводи відповідача про те, що саме Публічне акціонерне товариство "Дніпропетровський трубний завод" несе відповідальність за не сплату страхових внесків за позивача і за не врахування відповідачем страхового стажу позивача у період з 01.09.2017 року по 30.09.2018 року з зазначених вище причин.
Також суд окремо зазначає, що про те, що позивачем не пропущено строк звернення з адміністративним позовом до суду, встановлений частиною 2 статті 122 КАС України, оскільки позивач про порушення своїх прав та законних інтересів довідався лише 25.03.2019 року у момент отримання від відповідача інформації про свій страховий стаж. Відповідач не надав суду доказів того, що позивач мав інформацію про свій страховий стаж до вказаної вище календарної дати.
Згідно з ч.1ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, повязані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 768,40 грн., що документально підтверджується квитанцією банківської установи.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 768,40грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст.8,9,72,77,132,139,241 - 246,250,263 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 768,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 10 липня 2019 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили станом на 10.07.2019 року Помічник судді З оригіналом згідно Помічник судді С.В. Златін Лісна А.М. Лісна А.М.