Справа № 520/758/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Горшкова О.О.

09 липня 2019 р. Справа № 520/758/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Рєзнікової С.С. , Калитки О. М. ,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:
28.01.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум - про відмову в призначенні йому одноразової грошової допомоги, оформлене пунктом 66 протоколу № 122 від 07.12.2018 року;

- зобов`язати відповідача Міністерство оборони України (далі МО України) призначити йому одноразову грошову допомогу, передбачену ст. 16 Закону України 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» (далі - Закон № 2011-XII, в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року (далі Постанова № 975 в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), у зв`язку з встановленням йому другої групи інвалідності, та надіслати вказане рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) для видання наказу про виплату йому такої допомоги;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно направити його документи щодо призначення одноразової грошової допомоги розпоряднику бюджетних коштів - МО України;

Також, позивач просить зобов`язати відповідача МО України відповідно до ст. 382 КАС України подати у 45 денний строк після набрання чинності рішення суду, звіт про його виконання.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що Комісією МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення про відмову в призначенні йому одноразової грошової допомоги, оформлене пунктом 66 протоколу № 122 від 07.12.2018 року. Позивач з зазначеним рішенням не погоджується, вважає його незаконним та таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Не погоджуючись з вимогами ОСОБА_1 , у відзиві на адміністративний позов ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначає, що у військкомату відсутні підстави для направлення документів розпорядникові бюджетних коштів, оскільки позивач проходив строкову військову службу у прикордонних військах колишнього СРСР у військовій частині НОМЕР_1 , яка належала до прикордонних військ та являвся військовослужбовцем прикордонних військ. Також, зазначає, що позивачем ыз заявою про виплату одноразової грошової допомоги не надано документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Крім того, інвалідність позивача настала пізніше, ніж через три місяці після звільнення з військової служби, а тому підстави для призначення позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону № 2011-XII.

Не погоджуючись з вимогами ОСОБА_1 , у відзиві на адміністративний позов МО України зазначає, що Міноборони не може бути належним відповідачем по справі, оскільки МО СРСР ніколи не було органом управління для прикордонних військ КДБ СРСР, МО СРСР не здійснювало розрахунків при звільненні позивача з військової служби, через що витрати, пов`язані з виплатою одноразової грошової допомоги позивачу мають здійснюватися Державною прикордонною службою України. Також зазначив що чинними нормативно-правовими актами чітко встановлений перелік документів, які можуть свідчити про причини та обставини одержання поранення (травми), контузії військовослужбовцем, що в повній мірі доводить той факт, що позивачем не було надано на адресу Міноборони необхідних та обов`язкових документів, передбачених Порядком, у зв`язку з чим, просив у задоволенні позову відмовити.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.03.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум - про відмову в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, оформлене пунктом 66 протоколу № 122 від 07.12.2018 року.

МО України зобов`язано призначити позивачу одноразову грошову допомогу, передбачену ст. 16 Закону № 2011-XII у відповідності з Постановою № 975, у зв`язку з встановленням йому другої групи інвалідності, та надіслати вказане рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 для видання наказу про виплату позивачу такої допомоги.

ІНФОРМАЦІЯ_3 зобов`язаний повторно направити документи позивача щодо призначення одноразової грошової допомоги розпоряднику бюджетних коштів - МО України.

Судове рішення вмотивовано безпідставністю тверджень відповідача МО України стосовно неможливості здійснення виплат військовослужбовцям (колишнім) Прикордонних військ СРСР, та стосовно обов`язковості подання документи про причини та обставини поранення для складання висновку про призначення одноразової грошової допомоги.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі МО України, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, постить скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні вимог адміністративного позову ОСОБА_1

МО України зазначає про правомірність рішення про відмову в призначенні позивачу ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, так як позивач проходив службу у Прикордонних військах СРСР та не надав Комісії документів, які свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає розгляду справи.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 у період часу з 22.10.1983 року по 16.12.1985 року проходив строкову військову службу в Збройних Силах СРСР, у тому числі, у період часу з 22.02.1984 року по 14.12.1985 року у військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 11).

Із витягу з протоколу засідання ЦВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 592 від 03.04.2012 року вбачається, що захворювання, які має позивач, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 12).

26.11.2012 року, під час первинного огляду позивача, рішенням МСЕК (довідка МСЕК серії 10 ААА № 617921 від 26.11.2012 року) ОСОБА_1 встановлена інвалідність ІІІ групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, а рішенням МСЕК (довідка МСЕК серії 12 ААА № 682392 від 20.12.2017 року) інвалідність ІІ групи внаслідок тієї ж причини (а.с. 14).

03.04.2018 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону № 2011-XII.

Згідно пункту 66 витягу з протоколу засідання Комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 07.12.2018 року № 122, позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, у зв`язку із тим, що витрати, пов`язані з виплатою одноразової грошової допомоги особам, які проходили службу в Прикордонних військах мають здійснюватися Державною прикордонною службою України та у зв`язку із тим, що відсутні документи, які свідчать про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, як це передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою № 975.

Пунктом 3 Постанови № 975 передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

До моменту набрання чинності Законом України від 06.12.2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі Закон № 1774-VIII в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) право на одноразову грошову допомогу мали всі військовослужбовці, незалежно від виду проходження військової служби.

Проте з 01.01.2017 року, після набрання чинності Законом № 1774-VIII для військовослужбовців строкової військової служби встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу у який, у разі настання інвалідності, виникає право військовослужбовців строкової військової служби на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби. У разі встановлення інвалідності в період дії зазначеної редакції ст. 16 Закону № 2011-XII після спливу трьох місяців від дня звільнення зі служби, права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця строкової військової служби не виникає.

Таким чином, статтею 16 Закону № 2011-XII, яка діяла на час настання інвалідності позивача (ІІ групи), не передбачалось можливості отримання одноразової допомоги військовослужбовцю строкової військової служби у разі настання інвалідності після спливу трьох місяців від дати звільнення зі служби.

Право на отримання одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язане з датою встановлення інвалідності та, відповідно, визначається положенням законодавства, яке було чинним саме на той момент, та встановлювало, зокрема, порядок отримання та розмір такої допомоги. Наступна зміна законодавства не впливає на порядок отримання, розмір допомоги тощо, і це відповідає принципу правової визначеності як складового о розмір відповідної допомоги.

З 01.01.2007 року, тобто з дати набрання чинності редакцією ст. 16 Закону № 2011-XII в редакції Закону України № 328-V від 03.11.2006 року (втратила чинність відповідно до Закону України № 5040-VI від 04.07.2012 року), право на отримання відповідної виплати для військовослужбовців було обмежено існуванням тримісячного строку між моментом завершення служби та встановленням інвалідності.

За правовим висновком Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі № 750/5074/17), - «Частиною шостою статті 16 Закону № 2011-ХІІ (в редакції чинній з 1 січня 2007 року до 1 січня 2014 року) для військовослужбовців строкової військової служби встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу у який, у разі настання інвалідності, виникає право військовослужбовців строкової військової служби на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби. У разі встановлення інвалідності в період дії зазначеної редакції ст. 16 Закону № 2011-ХІІ після спливу трьох місяців від дня звільнення зі служби, права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця строкової військової служби не виникає.».

Таким чином, факт встановлення МСЕК позивачу ОСОБА_1 у 2012 році при первинному огляді інвалідності ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, не обумовлює настання права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність позивачу встановлена пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування рішення МО України, оформленого протоколом № 122 від 07.12.2018 року (п. 66), оскільки права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ групи у 2012 року, встановленням інвалідності ІІ групи у 2017 році позивач ОСОБА_1 не має.

Оскільки зазначені обставини залишені судом першої інстанції поза увагою та цим обставина не надана належна правова оцінка, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги МО України, скасування судового рішення з прийняттям нового про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 .

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 317 КАС України установлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права, а саме ст. 16 Закону N 2011-XII.

Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10.02.2010 року).

За відсутності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, колегія суддів не вважає доцільним надавати судження щодо неможливості здійснення МО України виплати такої допомоги з підстав проходження позивачем служби у прикордонних військах та з підстав не надання ним документу/документів, що свідчать про причини та обставини поранення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5-10, 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року скасувати, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова О.М. Калитка