Справа № 540/335/19
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2019 р. Категорія 112010200м.ОдесаСправа № 540/335/19
Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

час і місце ухвалення: письмове провадження,

м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Потапчука В.О. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання неправомірними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання неправомірними дії та зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи його тим, що позивачу призначено пенсію за вислугу років з урахуванням страхового стажу за період з 21.03.1984 року по 10.08.2001 року за вислугу років як працівнику плавскладу, однак без врахування довідок про нарахування заробітної плати з січня 1995 року по грудень 2000 року від 25.07.2016 року № 51/16-390, 391, які видані Державним унітарним підприємством Республіки Крим « Черноморнафтогаз ».

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області в частині не врахування для обчислення розміру пенсії довідок про заробітну плату від 25.07.2016 р. № 51/16-390, 391, які видані Державним унітарним підприємством Республіки Крим "Черноморнафтогаз" за періоди з січня 1995 року по грудень 2000 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нарахувати пенсію ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати з січня 1995 року по грудень 2000 року, згідно довідок про заробітну плату від 25.07.2016 р. № 51/16-390, 391, які видані Державним унітарним підприємством Республіки Крим "Черноморнафтогаз", починаючи з 22.01.2018 року.

Не погодившись з Рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що в довідці про перейменування, наданій до суду, відсутній зв`язок між організацією, що її надала (Публічне акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз») та організацією, що видала довідки про заробітну плату («Державне унітарне підприємство республіки Крим «Чорноморнафтогаз»).

На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 28.03.2018 року у справі № 821/216/18 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визнано протиправними та скасовано рішення від 25.01.2018 року, оформлене протоколом № 5, щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років як працівнику плавскладу та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років як працівнику плавскладу з 22.01.2018 року з урахуванням страхового стажу за період з 21.03.1984 року по 10.08.2001 року. Вказане рішення набрало законної сили "08" червня 2018 р. (ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2018 р.).

18.12.2018 року в листі ПФУ за № 751/К-99-1 зазначено, що позивачу призначено пенсію за вислугу років з урахуванням страхового стажу за період з 21.03.1984 р. по 10.08.2001 р. за вислугу років як працівнику плавскладу.

Також, з вказаного листа вибачається, що довідки про заробітну плату від 25.07.2016р. № 51/16-390, 391 видані Державним унітарним Підприємством республіки Крим «Черноморнефтегаз» за період з січня 1995 р. по 2000 р. відповідачем не брались у розрахунок, так як документи, які видані Державним унітарним підприємством республіка Крим "Черноморнефтегаз", зокрема, історична довідка від 23.06.2016 року № 20-515, в якій вказано, що відповідно до розпорядження Ради Міністрів Республіки Крим від 17.03.2014 року № 165-р створене Кримське республіканське підприємство "Чорноморнафтогаз" (наказ від 25.11.2014 року № 92), яке не є правонаступником ПАТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз". Посилаючись на п.п. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", відповідач вважає наведені вище довідки недійсними та такими, що не створюють правових наслідків, оскільки видані органом на тимчасово окупованій території, що створений у порядку, не передбаченому законом. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у справі матеріалів.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом за захистом своїх прав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наявні правові підстави для врахування даних довідок при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 . Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно із абз. 1 п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При призначенні пенсії, не враховуючи для обчислення її розміру довідок від 25.07.2016 р. № 51/16-390, 391, відповідач посилається на недійсність довідок, виданих Державним унітарним підприємством республіки Крим "Черноморнафтогаз", які містять відомості, що визначають право ОСОБА_1 на пенсію за вислугу років, оскільки дані документи видані органом, що створений у порядку, не передбаченому законом. З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, особливий правовий режим на цій території, особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб визначає та встановлює Закон України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 року № 1207-VII (далі Закон № 1207-VII).

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 1207-VII державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч. 2 ст. 9 Закону № 1207-VII).

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч. 3 ст. 9 Закону № 1207-VII).

Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України (ч. 4 ст. 9 Закону № 1207-VII).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1207-VII громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Таким чином, із аналізу норм Закону № 1207-VII слідує, що визначальною умовою для визнання незаконним акту органу, який знаходиться на тимчасово окупованій території є створення такого органу, обрання чи призначення у порядку, не передбаченому законом.

Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». За приписами даного Закону Україна вживає всіх можливих заходів спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом даних осіб.

Стосовно окупованих територій існує також і практика Європейського суду з прав людини, зокрема справа «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», яке визначає що Молдова за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, все ж таки має зобов`язання за ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, щодо вжиття заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту прав осіб.

Відповідно до Історичної довідки виданої Державне унітарне підприємство республіки Крим "Черноморнафтогаз" від 23.06.2016 року № 20-515, ДАТ "Чорноморнафтогаз" неодноразово перебувало в стані реорганізації, починаючи з Кримського газопромислового управління, яке відповідно до наказу Міністерства газової промисловості СССР від 20.10.1978 року № 209-орг реорганізовано в виробниче об`єднання з видобування нафти та газу "Чорноморнафтогаз" та завершуючи створенням 17.03.2014 року Кримського республіканського підприємства "Чорноморнафтоназ" (яке 29.11.2014 року перейменоване у Державне унітарне підприємство республіки Крим "Черноморнафтогаз").

Державне унітарне підприємство республіки Крим "Черноморнафтогаз", яке видало довідку від 25.07.2016 року № 51/16-390, 391, створене на базі ПАТ "ДАТ "Чорноморнафтогаз", яке, в свою чергу є правонаступником ДАТ "Чорноморнафтогаз", в якому Позивач працював у період з 21.03.1984 року по 10.08.2001 року, тобто в період, коли дане підприємство знаходилось під контролем української влади та було створене відповідно до законодавства України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що видача довідки підприємством, яке на даний час знаходиться на окупованій території, не може заперечувати факту роботи ОСОБА_1 та отримання заробітної плати за період січня 1995 року по 2000 рік. та позбавляти позивача права на отримання пенсії, обрахованої із заробітку, який він отримував на законних підставах.

Також, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області не надано суду доказів, що указані у вищезазначених довідках від 25.07.2016 р. № 51/16-390, 391 дані містять неправдиву або недостовірну інформацію, в судовому порядку вказані довідки недійсними не визнавались, підприємством не відкликані.

Аналогічна правова позиція висловлена також Касаційним адміністративним судом Верховного Суду в постановах від 31.01.2019 року по справі №233/1181/17 (К/9901/44448/ 18), від 03.04.2019 року по справі №243/6260/17 (К/9901/24514/18).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії та зобов`язання вчинити певні дії належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги дублюють заперечення на адміністративний позов (а.с. 32) були предметом дослідження в суді першої інстанції та висновків останнього не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року по справі № 540/335/19, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Потапчук В.О. Шляхтицький О.І.