Справа № 200/2750/19-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2019 року справа №200/2750/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Гаврищук Т.Г.,

суддів Блохіна А.А.,

Сіваченка І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року в справі №200/2750/19-а (головуючий І інстанції Мозговая Н.А., (повний текст рішення складено та підписано 17 квітня 2019 року в м. Слов`янськ) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправними дії щодо відмови в призначенні та нарахуванні одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІІ групи внаслідок поранення (контузії), отриманого під час виконання обов`язків військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві»; визнання протиправним та скасування рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03.01.2019 щодо відмови в призначенні та нарахуванні одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІІ групи внаслідок поранення (контузії), отриманого під час виконання обов`язків військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві»; зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням інвалідності ІІІ групи внаслідок поранення (контузії), отриманого під час виконання обов`язків військової служби, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 26.04.1978 року по 22.03.1983 року позивач проходив дійсну строкову та дострокову військову службу, у тому числі в період з 06.04.1980 року по 15.07.1982 року в Демократичній Республіці Афганістан. У цей час при виконанні бойового завдання позивач отримав легке та важке поранення. Зв`язок цих поранень з виконанням обов`язків військової служби під час перебування в державі, де велись бойові дії, підтверджується довідкою МСЕК м. Донецька від 03.03.2008 року, довідкою МСЕК № 2 м.Маріуполя від 01.06.2017 року, якими встановлено ІІІ та ІІ групи інвалідності відповідно.

Позивач зазначає, що 20.02.2018 року Донецьким окружним адміністративним судом ухвалено рішення за його позовом до Міністерства оборони України, третя особа: Донецький обласний військовий комісаріат, яким позовні вимоги задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Департаменту фінансів Міністерства оборони України №248/3/6/3948 від 17.12.2015 про відмову в отриманні одноразової грошової допомоги та повернення документів без реалізації, зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу як особі, якій після звільнення з військової служби встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок поранення (контузії) та захворювання, пов`язаних з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у розмірі 48 місячного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнення з військової служби (зборів) осіб, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року за № 499.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.05.2018 року рішення суду першої інстанції змінено, шляхом викладення другого та третього абзацу резолютивної частини в наступній редакції: - визнати протиправними дії Департаменту фінансів міністерства оборони України про повернення листом № 248/3/6/3948 від 17.12.2015 року документів ОСОБА_1 без реалізації, - зобов`язати Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення та виплатити ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнення з військової служби (зборів) осіб, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 за № 499.

Проте, Донецький обласний військовий комісаріат листом № 11/79 від 28.01.2019 року, повідомив, що згідно з Протоколом комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03.01.2019 року, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги (а.с. 4-12).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03.01.2019 року щодо відмови в призначенні та нарахуванні одноразової грошової допомоги у зв`язку із настанням інвалідності ІІІ групи внаслідок поранення (контузії), отриманого під час виконання обов`язків військової служби.

Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із настанням інвалідності ІІІ групи внаслідок поранення (контузії), отриманого під час виконання обов`язків військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнення з військової служби (зборів) осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 за № 499.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що на момент встановлення інвалідності діяла редакція ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до якої позивач мав би право на отримання одноразової допомоги в разі встановлення інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби. Але між цими подіями пройшло набагато більше часу.

Також апелянт звертає увагу суду, що позивачем пропущено строк звернення за призначенням допомоги вже після встановлення інвалідності та не надано усіх необхідних документів, зокрема документу, що свідчить про причини та обставини поранення.

За таких обставин апелянт наголошує на правомірності своїх дій та відсутності підстав для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІІ групи внаслідок поранення (контузії), отриманого під час виконання обов`язків військової служби (а.с. 83-90).

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

Позивач просив розгляд справи проводити за його відсутністю.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач з 26.04.1978р. по 22.03.1983р. проходив військову службу в Збройних силах СРСР, у тому числі в складі діючої армії під час бойових дій (виконанні інтернаціонального обов`язку) в період з 06.04.1980р. по 15.07.1982р. в Демократичній Республіці Афганістан. Під час проходження служби в Демократичній Республіці Афганістан та участі в бойових діях позивач отримав мінно-вибухову травму, множинне вогнепально-осколкове поранення (контузія).

Витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 16 від 11.01.2008 р. підтверджено, що захворювання позивача пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку (а.с. 28).

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії ДОН-05 № 142295 від 03.03.2008р. позивачу встановлено третю групу інвалідності з 19.02.2008р. - мінно-вибухова травма, множинне вогнепально-осколкове поранення (контузія) та їх наслідки, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при виконання інтернаціонального обов`язку в ДРА до 03.03.2011р. (а.с. 23).

Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААВ № 487633 від 25.02.2015р. позивачу повторно встановлено третю групу інвалідності безстроково - мінно-вибухова травма, множинне вогнепально-осколкове поранення (контузія) та їх наслідки, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при виконання інтернаціонального обов`язку в ДРА.

Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії АВ № 0719118 від 01.06.2017р. позивачу встановлено другу групу інвалідності безстроково - мінно-вибухова травма, множинне вогнепально-осколкове поранення (контузія) та їх наслідки, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при виконання інтернаціонального обов`язку (а.с. 24 ).

До того ж, в матеріалах справи наявні копії рішень судів першої та апеляційної інстанції в справі № 805/4160/17-а, зі змісту яких встановлено, що позивач звертався до Донецького обласного військового комісаріату в 2015 та 2017 роках із заявою про призначення одноразової допомоги, проте обидва рази Департамент фінансів Міністерства оборони України повертав усі документи без реалізації.

Після повторного повернення документів позивач оскаржив дії Міністерства в судовому порядку, у зв`язку із чим останнього було зобов`язано прийняти рішення щодо призначення одноразової допомоги (а.с. 31-49).

Листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.01.2019 року № 11/79, сформованим на підставі Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 03.01.2019 року № 3, позивачу повідомлено про відмову в призначенні допомоги, оскільки на день встановлення позивачу інвалідності у 2008 році діяла стаття 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499. Відповідно до підпункту 4 пункту 2 вказаного Порядку виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям строкової служби провадиться, якщо інвалідність встановлена під час проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби. Інвалідність встановлена понад тримісячний термін, отже не може поширюватись на спірні правовідносини. Окрім іншого, на момент встановлення позивачу інвалідності, чинним законодавством України не було передбачено виплати одноразової грошової допомоги звільненим військовослужбовцям строкової військової служби у разі встановлення інвалідності після спливу трьохмісячного строку після звільнення зі служби. Також в листі зазначено про відсутність документу, що свідчить про причини та обставини поранення (а.с. 13).

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до частини 2статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-ХІІ).

Статею 41 Закону № 2232-ХІІ (в редакції, яка була чинною на дату відмови у призначенні допомоги) визначено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІ).

Згідно пункту 6 статті 16-3 Закону № 2011-ХІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

У пункті 9 цієї статті встановлено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року N 975 (далі - Порядок N 975).

Пунктом 2 наведеної постанови встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:- допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. N 499 (Офіційний вісник України, 2008 р., N 39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. N 284 (Офіційний вісник України, 2007 р., N 14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. N 1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., N 89, ст. 3255); -допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

У відповідності до п.3 Порядку N 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: -у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;- у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Тобто, виходячи з приписів наведених норм, у разі встановлення інвалідності днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, первинно позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності згідно довідки серії ДОН № 142295 від 03.03.2008р.

За таких обставин, у спірних правовідносинах моментом виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата, що зазначена у довідці МСЕК при первинному встановленні інвалідності, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на цей момент, тобто на 03.03.2008р .

На момент встановлення позивачу 3 групи інвалідності, частиною 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ було визначено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2018 року було зобов`язано Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення та виплатити ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнення з військової служби (зборів) осіб, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 за № 499.

Наведеним судовим рішенням встановлено, що позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги з 03.03.2008р. у відповідності до вимог ч.2 ст.16 Закону № 2011-ХІІ.

За приписами ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 3 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. N 499 встановлено, що особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військомату (далі - уповноважений орган) такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення відсотка втрати працездатності та рішення відповідної військово-медичної установи щодо визнання поранення (контузії, травми або каліцтва); копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

За приписами пункту 9 цього Порядку виплата одноразової грошової допомоги не провадиться, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність сталися у зв`язку з вчиненням військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом злочину чи адміністративного правопорушення або є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

Тобто, подання зазначених у п. 3 Порядку N 499 документів при зверненні за призначенням одноразової грошової допомоги, є необхідною умовою для призначення такої допомоги та ґрунтується на необхідності перевірити відсутність обмежень, за наявності яких особа позбавляється права на отримання такої допомоги.

Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Порядок N 499 не визначає, який саме документ повинна подати особа, яка звертається за отриманням одноразової грошової допомоги, на підтвердження обставин причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).

Як вбачається з матеріалів справи, в архівній довідці від 26.09.2007 року №6/3/0-342 Військово-Медичного музею Міністерства оборони РФ зазначено про те, що позивач отримав мінно-вибухову травму, струс мозку середньої тяжкості, осколкові поранення м`яких тканин лівої гомілки та правого передпліччя, закритий вивих акроміального кінця лівої ключиці у зв`язку з цим перебував на лікуванні в ВГ в/ч пп 94131 (Шинданд, ДРА) з 19.03.1981 року по 13.04.1981 року. Причинний зв`язок поранення - при виконанні бойового завдання. Причини і обставини отримання - поранення отримав 19.03.1981 року під час руху в колоні в результаті підрива на міні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивачем було виконано вимоги щодо надання документу, що свідчить про причини та обставини поранення , зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

Отже висновок відповідача про те, що позивачем не було надано документу, що свідчить про обставини поранення, колегія суддів вважає безпідставним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року в справі №200/2750/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року в справі №200/2750/19-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 10 липня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 10 липня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко