Справа № 440/2292/19
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 440/2292/19 Суддя-доповідач - Костюк Л.О.
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

08 липня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Мельничука В.П.;

за участю секретаря: Горяінової Н.В.,

розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центральної виборчої комісії (далі - відповідач, ЦВК), в якому просив: визнати протиправними дії Центральної виборчої комісії щодо відмови в реєстрації кандидатом у народні депутати України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); зобов`язати Центральну виборчу комісію прийняти відповідне рішення та зареєструвати кандидатом у народні депутати України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , висунутого в порядку самовисування в одномандатному виборчому окрузі №151 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року з видачею посвідчення кандидата у депутати за формою, встановленою Центральною виборчою комісією.

Дослідивши матеріали позовної заяви у справі № 440/2292/19 та додані до позовної заяви документи, суд дійшов до висновку про залишення позовної заяви без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 9 ст. 108 Закону України «Про вибори народних депутатів України» від 17 листопада 2011 року № 4061-VI (далі - Закон № 4061-VI) рішення, дії чи бездіяльність виборчих комісій, членів цих комісій, органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їхніх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, кандидатів, їхніх довірених осіб, партій, їхніх посадових осіб та уповноважених осіб, офіційних спостерігачів, що порушують законодавство про вибори, можуть бути оскаржені до суду в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Приписи ч. 3 ст. 273 КАС України визначають, що рішення, дії або бездіяльність Центральної виборчої комісії щодо встановлення нею результатів виборів чи всеукраїнського референдуму оскаржуються до Верховного Суду. Усі інші рішення, дії або бездіяльність Центральної виборчої комісії, члена цієї комісії, прийняті у межах виборчого процесу, оскаржуються до апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає місто Київ.

У відповідності до ч. 6 ст. 273 КАС України позовні заяви щодо рішень, дій чи бездіяльності виборчої комісії, комісії з референдуму, членів цих комісій може бути подано до адміністративного суду у п`ятиденний строк із дня прийняття рішення, вчинення дії або допущення бездіяльності.

Судом встановлено, що адміністративний позов надійшов до Полтавського окружного адміністративного суду 01 липня 2019 року, вхідний № 19205/19.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року адміністративну справу №440/2292/19 передати на розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Адміністративна справа надійшла до Шостого апеляційного адміністративного суду 06 липня 2019 року.

З тексту поданого до суду адміністративного позову вбачається, що ОСОБА_1 просить суд визнати протиправними дії Центральної виборчої комісії щодо відмови в реєстрації кандидатом у народні депутати України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка викладена у формі постанови Центральної виборчої комісії від 24 червня 2019 року № 1251 «Про відмову в реєстрації кандидата в народні депутати України ОСОБА_1 , висунутого в порядку самовисуваня в одномандатному виборчому окрузі №151 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року» та зобов`язати Центральну виборчу комісію прийняти відповідне рішення та зареєструвати кандидатом у народні депутати України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , висунутого в порядку самовисування в одномандатному виборчому окрузі №151 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року з видачею посвідчення кандидата у депутати за формою, встановленою Центральною виборчою комісією.

Так, зазначеною вище постановою Центральної виборчої комісії від 24 червня 2019 року №1251 встановлено, що до заяви про самовисування ОСОБА_1 не додано передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 55 Закону України «Про вибори народних депутатів України» документа про внесення грошової застави та у зв`язку із зазначеним вище, керуючись п.2 ч.1 ст. 60 Закон № 4061-VI, в разі відсутності документів, зазначених у ч. 2 ст. 55 Закон № 4061-VI, Центральна виборча комісія прийняла рішення щодо відмови в реєстрації кандидата в народні депутати України

Посилаючись на положення ст. ст. 6, 8, 24, 38, 64, 75, 76 Конституції України, позивач вважає, що обов`язкове внесення грошової застави порушує його права як громадянина України та є недопустимими зі сторони ЦВК

Відповідно до п. 8.1.1. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2013 року № 15 «Про практику застосування адміністративними судами положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду спорів щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом» вбачається, що важливим елементом цих строків є момент їх початку, який визначається днем прийняття рішення, вчинення дії або допущення бездіяльності. Це перша відмінність строку звернення до суду щодо вирішення виборчих спорів від строку звернення до суду в інших спорах адміністративної юрисдикції, в яких, як правило, цей строк обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Отже, у виборчих спорах немає необхідності з`ясування обставин щодо дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Таке правове становище дозволяє чітко визначити початок строку звернення до суду для вирішення виборчих спорів, який не залежить від суб`єктивного сприйняття позивачем моменту порушення його права чи інтересу.

Днем бездіяльності є останній день встановленого законом строку, в який мало бути вчинено дію або прийнято рішення. Тобто першим днем строку для подання позовної заяви у виборчому спорі щодо оскарження бездіяльності є день, що настає за останнім днем, у який суб`єкт виборчого процесу мав вчинити дію або прийняти рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що особливості обчислення процесуальних строків в окремих категоріях адміністративних справ, до яких належать також справи щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності Центральної виборчої комісії, прийнятих у межах виборчого процесу, визначені у ст. 270 КАС України.

Згідно з ч. 5 ст. 270 КАС України днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг, встановлені у справах, визначених цією статтею, не може бути поновлено. Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду.

Отже, з аналізу наведених норм законодавства вбачається, що важливим елементом строків у відповідній категорії справ є момент їх початку, який визначається днем прийняття рішення, вчинення дії або допущення бездіяльності.

Відповідно до ст. 17 Закон № 4061-VI строки, визначені у цьому Законі, обчислюються в календарних днях; в окремих випадках строки обчислюються в годинах або хвилинах. Першим днем строку, який відповідно до цього Закону має початися у зв`язку з настанням певної події, є день, наступний після дня настання вказаної події. Останнім днем строку, який відповідно до цього Закону має закінчитися у зв`язку з настанням певної події, є день, що передує дню вказаної події.

Згідно приписів ч. 1 - 4 ст. 270 КАС України на обчислення строків, встановлених статтями 273 - 277, 280 - 283 цього Кодексу, не поширюються правила ч. 2 - 10 ст. 120 цього Кодексу. Строки, встановлені у справах, визначених цією статтею, обчислюються календарними днями і годинами. Останнім днем строку, який має закінчитися з настанням певної події, є день, що передує дню вказаної події. Днем бездіяльності є останній день встановленого законом строку, в який мало бути вчинено дію або прийнято рішення.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 оскаржує відмову в реєстрації кандидата в народні депутати України викладену у постанові ЦВК від 24 червня 2019 року №1251.

Вказане свідчить про те, що саме з 25 червня 2019 року, у розумінні вимог ч. 6 ст. 273 КАС України, повинен обраховуватися п`ятиденний строк звернення до суду із позовом про визнання протиправним внесення до даного рішення неповних даних та зобов`язання внести зміни до вказаного рішення.

У тексті позовної заяви позивач не зазначає про порушення відповідачем строку вчинення дій, визначених ч. 8 ст. 58 Закон № 4061-VI.

З огляду на зазначені вище обставини колегія суддів вважає, що початком перебігу строку на звернення до суду з даними позовними вимогами є 25 червня 2019 року.

Тобто, останнім днем для звернення ОСОБА_1 до суду з даними вимогами є 29 червня 2019 року.

У контексті наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Крім іншого, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини «Устименко проти України» зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановляння нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, суд зауважує, що це головна відмінність строку звернення до суду щодо вирішення виборчих спорів від строку звернення до суду в інших спорах адміністративної юрисдикції, в яких, як правило, цей строк обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

З урахуванням приписів ч. 6 ст. 273 та ч. 5 ст. 270 КАС суд зазначає, що у виборчих спорах немає необхідності з`ясування обставин щодо дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Таке правове становище дозволяє чітко визначити початок строку звернення до суду для вирішення виборчих спорів, який не залежить від суб`єктивного сприйняття позивачем моменту порушення його права чи інтересу.

Аналогічної правової позиції дотримується також Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, про що останнім вказується, зокрема у постанові від 26 березня 2019 року у справі № 855/91/19.

При цьому, суд зауважує, що днем подання позовної заяви у відповідній категорії справ є день її надходження безпосередньо до суду та разом з цим, у виборчих спорах немає необхідності з`ясування обставин щодо дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

На підставі вище зазначеного, звертаючись до суду з адміністративним позовом 01 липня 2019 року ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки позовна заява ОСОБА_1 подана до суду з пропуском встановленого процесуальним законом п`ятиденного строку звернення до суду та з огляду на швидкоплинність виборчого процесу, остання підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись наведеними нормами національного права, а також ст.ст.2, 4, 33, 160, 241, 248, 270, 273, 278 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження в порядку ч. 1 ст. 272 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у дводенний строк в порядку, встановленому ч. 2 ст. 278 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

В.П. Мельничук

Головуючий суддя Костюк Любов Олександрівна

Судді: Мельничук Володимир Петрович

Бужак Наталія Петрівна