Справа № 160/3817/19
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року Справа № 160/3817/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Барановського Р. А.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу №160/3817/19 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

25.04.2019р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позовну заяву до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, у прохальній частині якої позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу ВП №56643663 від 09.08.2018р., винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Даному адміністративному спору присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/3817/19.

Адміністративний позов поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не відповідав вимогам ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, тому ухвалою суду від 26.04.2019р. був залишений без руху, з встановленням позивачу терміну для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної зави без руху.

На виконання ухвали суду від 26.04.2019р. позивач виправив вказані недоліки позовної заяви.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.05.2019р. визнано поважними причини пропуску та поновлено пропущений Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області строк звернення до суду із даними позовом, відкрито провадження по справі №160/3817/19 за вищезазначеним позовом та ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження згідно ч. 2 і ч. 5 ст. 257 та з урахуванням положень статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України у письмовому провадженні.

Згідно ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України сторони були належним чином повідомлені про розгляд справи №160/3817/19 у спрощеному провадженні з урахуванням положень ст. 269 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування позовних вимог Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у позовній заяві зазначено, що умовою накладення штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин. Натомість, позивач зауважив, що судове рішення не виконано пенсійним органом з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №103 в тій частині, в якій було передбачено та профінансовано проведення перерахунку пенсій поліцейських державою, у зв`язку з чим зі сторони Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, на думку позивача, відсутнє виконання рішення суду без поважних причин. Пенсійний орган зауважив, що істотною умовою накладення штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин, чого в даному випадку, як стверджує позивач, ним допущено не було, оскільки судове рішення ним було виконано з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №103 у тій частині, в якій було передбачено та профінансовано проведення перерахунку пенсій військовослужбовцям державою, у зв`язку з чим позивач вважає неправомірним накладення державним виконавцем штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оскільки таке суперечить нормам чинного законодавства та дійсним обставинам справи.

Позиція Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відображена у відзиві на позов та полягає у безпідставності заявлених пенсійним органом позовних вимог. Так відповідач зазначав, що рішенням суду пенсійний орган зобов`язано провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900-VIII, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII, постанов Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та довідки № 83/32970 від 29.06.2017 року про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією ГУМВС в Дніпропетровській області, починаючи з 01 січня 2016 року. У відповідності до постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження боржнику необхідно було виконати відповідне рішення суду протягом 10 робочих днів, однак з листа пенсійного органу відповідач дізнався, що рішення суду виконано боржником лише в частині перерахунку пенсії, проте пенсійні виплати стягувачу не здійснено, а, отже, рішення суду у цілому Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не виконано. При цьому, відповідач зауважив, що із заявою в порядку ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» позивач до суду не звертався, що свідчить про відсутність обставин, якій ускладнювали або робили неможливим виконання судового рішення. З огляду на викладене, відповідач вважає правомірним накладення на пенсійний орган штрафу у розмірі 5100, 00 грн. за оскаржуваною постановою.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

23.04.2018р. Дніпропетровським окружним адміністративним судом прийнято рішення в адміністративній справі №804/124/18, яким позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково та вирішено, зокрема:

«Визнати бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900-VIII від 23 грудня 2015 року, ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та довідки № 83/32970 від 29.06.2017 року про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Дніпропетровській області - протиправною.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900-VIII, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII, постанов Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та довідки № 83/32970 від 29.06.2017 року про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією ГУМВС в Дніпропетровській області, починаючи з 01 січня 2016 року».

Дане рішення суду набрало законної сили - 08.06.2018р. та звернуто до примусового виконання.

22.06.2018р. на підставі заяви ОСОБА_1 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Клименко Н.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56643663 з виконання виконавчого документу №804/124/18, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 20.06.2018р.

У даній постанові відповідач повідомив боржника про необхідність виконати дану постанову державного виконавця протягом 10 робочих днів.

Отже, останнім днем виконання боржником рішення є 06.07.2018р.

09.07.2018р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області складено та направлено відповідачу лист за вих. №14285/08-0126, в якому пенсійний орган повідомив про виконання вищезазначеного рішення суду, зазначивши про проведення ОСОБА_1 відповідного перерахунку пенсії із зауваженням, що доплата стягувачу за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. у розмірі 43 305, 84 грн. буде виплачена в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018р.

За результатами перевірки виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вимог рішення суду державним виконавцем встановлено, що останнє виконано не у повному обсязі, а лише в частині перерахунку ОСОБА_1 пенсії, однак виплати всупереч вимогам рішення пенсійним органом не здійснено.

З огляду на викладене, 09.08.2018р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Клименко Н.О. винесено постанову про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання без поважних причин боржником рішення.

Не погодившись із вищезазначеною постановою державного виконавця про накладення штрафу, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для відкриття виконавчого провадження, зокрема є виконавчий документ, виданий на підставі та на виконання рішення суду.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За приписами статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу вищенаведених норм чинного законодавства вбачається, що державний виконавець за невиконання (повторне невиконання) рішення, має право винести постанову про накладення штрафу на боржника лише при умові невиконання ним рішення без поважних причин.

Натомість, судом встановлено, що на час винесення державним виконавцем спірної постанови про накладення штрафу рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.04.2018р. по справі №804/124/18 виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , частково здійснено доплату (зокрема, за періоди з 01.01.2018р. по 30.04.2018р. та з 01.01.2018р. по 30.06.2018р.), а також нараховано стягувачу доплату за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. у розмірі 43 305, 84 грн.

Про вказані обставини Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було повідомлено відповідача у листі за вих. №14285/08-01/26 від 09.07.2018р.

З аналізу вказаних норм слідує, що Законом №1404-VІІІ встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення. А тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Розглядаючи заявлений спір, суд доходить до висновку про поважність причин невиконання судового рішення, оскільки вже перерахована сума пенсії не виплачена стягувачу у зв`язку з відсутністю державного асигнування, грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії не є власністю позивача, не знаходиться на його рахунках. Фактичне, повне виконання судового рішення можливе за наявності відповідного бюджетного асигнування.

Так у відповідності до положень підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №28-2 від 22.12.2014р., Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Тобто, виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Згідно із Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України №384/2011 від 06.04.2011р., Пенсійний фонд України готує пропозиції щодо формування та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, бере у межах своїх повноважень участь у розробленні прогнозних показників економічного і соціального розвитку України та проекту Державного бюджету України, планує свої доходи та видатки, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України, складає звіт про його виконання та подає їх в установленому порядку Міністру праці та соціальної політики для внесення на розгляд Кабінету Міністрів України.

Відповідно до статті 8 Закону України №Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» №988 від 11.11.2015р. визначено, що видатки, пов`язані з набранням чинності цією постановою, здійснюються в межах асигнувань на грошове забезпечення, передбачених у державному бюджеті для утримання Національної поліції.

Статтями 23 та 116 Бюджетного кодексу України визначено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Таким чином, виплата пенсій колишнім поліцейським здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету України за наявності відповідного бюджетного асигнування.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що перераховані позивачем суми пенсії, на виконання судового рішення, не були виплачені стягувачу виключно у зв`язку з відсутністю відповідного бюджетного асигнування.

Наведені підстави не виконання судового рішення суд визнає поважними, оскільки грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, яка належить стягувачу, не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Слід зауважити, що Законом № 1404-VІІІ встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення. А тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

За таких обставин, неможливо стверджувати щодо невиконання позивачем судового рішення, в частині фактичної виплати перерахованої пенсії, без поважних причин, що б було правовою підставою для застосування штрафу, який передбачено статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, слід зауважити, що у спірному випадку йдеться не про право особи на перерахунок пенсії, а про правові підстави для застосування до позивача штрафних санкцій, як до установи, яка здійснює пенсійні виплати у визначеному законодавством порядку. При цьому, суд враховує, що накладення штрафу, у такому випадку, не захищає право особи на отримання пенсії, яка фактично може бути виплачена за наявності відповідних бюджетних асигнувань.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що позов Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат в порядку ст.ст. 143 та 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із приписами ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду у загальному розмірі 1921, 00 грн., що документально підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями №3667 від 16.08.2018р. на суму 1762, 00 грн. та №2277 від 14.05.2019р. на суму 159, 00 грн.

Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем - у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на те, що адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - задоволено повністю, суд доходить до висновку, що сума сплаченого позивачем судового збору за подачу адміністративного позову до суду у загальній сумі 1921, 00 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, як суб`єкта владних повноважень, рішенням якого порушено права позивача.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 29; ) до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49027, м.Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 21-А; ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу ВП №56643663 від 09.08.2018р., винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області () судові витрати в сумі 1921, 00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.А. Барановський