Справа № 463/5537/19
Суддя: Стрепко Н. Л.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/5537/19
Провадження № 2-а/463/276/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судових засідань Коник О.Б.,

представника позивача Мельник О.В.,

перекладача Рибак Л.О.,

відповідача ОСОБА_1

(ОСОБА_1 ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки Республіки Гана ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) про примусове видворення іноземця за межі території України та її затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про примусове видворення за межі території України громадянки Республіки Гана ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ; затримання громадянки Республіки Гана ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, перебуваючи у міжнародному пункті пропуску «Львів» 6 липня 2019 року спробувала незаконно перетнути державний кордон з України до Федеративної Республіки Німеччина, а саме: при проходженні паспортного контролю надала проїзний документ громадянина Італії, під час перевірки якого було встановлено, що наданий документ є повністю підробленим, тобто дана громадянка вчинила спробу незаконного перетинання державного кордону без відповідних документів, передбачених ст. 15 Закону України «Про правовий статус осіб без громадянства» від 4 лютого 1994 року. У зв`язку з наведеними діями 9 липня 2019 року Залізничним районним судом м. Львова громадянку Республіки Гана ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення. Відтак остання могла у встановленому порядку іммігрувати у Європейські країни на постійне місце проживання або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством іноземних держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. В ході проведення заходів перевірки встановлено, що на територію України відповідач потрапила законним шляхом 28 травня 2019 року через міжнародний пункт пропуску «Львів». Проте на момент затримання та на даний час у неї відсутні документи, які б підтверджували законність перебування на території України, а також дозволяли легально виїхати за її межі. У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 9 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з наведених вище мотивів, просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що змінила релігію з мусульманства на християнство, тому боїться повертатися до Республіки Гана. Загубила свій паспорт, що змусило її перетинати кордон за допомогою підробленого паспорта. Намагалася виїхати до Дюссельдорфа, оскільки у неї немає документів для законного залишення в Україні. Грошей для залишення території України у неї немає.

Заслухавши доводи представника позивача, пояснення відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами ч. 7 ст. 5 КАС України іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що й громадяни та юридичні особи України.

Відповідно до ч. 4 ст. 46 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень, в тому числі в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземця або осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні встановлено, що громадянка Республіки Гана ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у міжнародному пункті пропуску «Львів» 6 липня 2019 року спробувала незаконно перетнути державний кордон з України до Федеративної Республіки Німеччина, а саме: при проходженні паспортного контролю надала проїзний документ громадянина Італії, під час перевірки якого було встановлено, що наданий документ є повністю підробленим.

Як вбачається з рішення про примусове повернення з України, начальником Львівського прикордонного загону 9 липня 2019 року прийнято рішення про примусове повернення за межі України громадянки Республіки Гана ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язання її покинути територію України у термін до 19 липня 2019 року.

Представлені позивачем докази свідчать про те, що громадянка Республіки Гана ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , реалізуючи свої права та свободи, могла у встановленому порядку іммігрувати в Україну або іншу європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Але знаючи про можливість легально виїхати до європейських країн і України, відповідач вибрала більш легкий та незаконний спосіб, знаючи, що для досягнення своєї мети вона неодноразово буде порушувати та ігнорувати законодавство країн на своєму шляху, відповідач умисно пішла на вчинення правопорушення.

Відповідно до положень ст. ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

У статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 4 листопада 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11 вересня 1997 року, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в`їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, зокрема: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Беручи до уваги наведене вище, а також те, що у відповідача громадянки Республіки Гана ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) відсутні документи, що посвідчують особу та на підставі яких вона може вибути з території України, вона не належить до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, доказів протилежно відповідачем не представлено, у неї відсутні родичі на території України, а також кошти для добровільного залишення території України, а тому суд приходить до висновку, що даний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 6, 77, 246, 250, 289, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

позов Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки Республіки Гана ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) про примусове видворення іноземця за межі території України та її затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України - задовольнити.

Затримати громадянку Республіки Гана ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення видворення за межі України на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання - 8 години 30 хвилин 6 липня 2019 року.

Примусово видворити громадянку Республіки Гана ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.

Рішення в частині видворення громадянки Республіки Гана ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 289, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Львівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України: м. Львів, вул. Личаківська, 74, .

Відповідач: громадянка Республіки Гана ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце перебування: м. Львів, вул . Личаківська , 74 , ПТТ Львівського прикордонного загону.

Суддя: Стрепко Н.Л.