Справа № 202/672/19(2-а/202/34/2019)
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 липня 2019 року

Київ

справа №202/672/19(2-а/202/34/2019)

адміністративне провадження №К/9901/18228/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О., перевіривши касаційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду 30 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: інспектор роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Романюк Олексій Костянтинович про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з адміністративним позовом, яким просив постанову інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Романюка О.К. від 19 січня 2019 року серія АР № 623768 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - скасувати, а провадження у справі закрити.

Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19 березня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19 березня 2019 року в адміністративній справі № 202/672/19(2-а/202/34/2019) на підставі п.4 ч.1 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням апеляційної інстанції відповідач звернувся до Верховного Суду із указаною касаційною скаргою.

У поданій касаційній скарзі скаржник, з посиланням на неправильне застосування судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам ст. 330 КАС України, суд дійшов висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Так, до матеріалів касаційної скарги скаржником не додано документа про сплату судового збору. Натомість скаржник у касаційній скарзі посилається на висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 13 грудня 2016 року у справі № 306/17/16-а, який повинен враховуватись при застосуванні аналогічних норм права, згідно з яким у випадку незгоди із судовим рішенням, прийнятим за наслідками розгляду справи цієї категорії, позивач вправі оскаржити його в апеляційному порядку. Однаковою мірою це стосується й відповідача у спірних правовідносинах, оскільки він як рівноправна сторона в адміністративній справі також має право на апеляційне/касаційне оскарження судового рішення. У зв`язку з цим за подання позивачем або відповідачем - суб`єктом владних повноважень апеляційної/касаційної скарги на рішення адміністративного суду у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у поряду і розмірах, встановлених Законом України «Про судовий збір», сплаті не підлягає.

При розгляді та вирішенні вказаного клопотання суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Водночас, Законом України «Про судовий збір» передбачені умови, коли враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Зокрема, якщо:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З указаного слідує, що заявник не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Твердження скаржника про можливість застосування у даній справі висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 13 грудня 2016 року у справі №306/17/16-а, щодо звільнення сторін від сплати судового збору за подання апеляційної/касаційної скарги є помилковим, адже у справах щодо скасування постанов про адміністративні правопорушення від сплати судового збору звільнені лише позивачі за подання позовної заяви до суду першої інстанції, що передбачено частиною 4 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а за звернення із касаційними скаргами сторони повинні сплачувати судовий збір у загальному порядку, оскільки ані КУпАП, ані Закон України «Про судовий збір» чи інші закони такої норми, яка б дозволяла звільняти їх від сплати судового збору, не містять.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена на рівні 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом 4 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 01 листопада 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) ставка судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду встановлена на рівні одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Під дію названої норми підпадають ухвали місцевих та апеляційних адміністративних судів, якими вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, інші процесуальні питання, та якщо ці ухвали можуть бути оскаржені у випадках, установлених процесуальним законом.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921,00 грн.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою складає 1921,00 грн.

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду касаційної інстанції документу про сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, ст.329, ч. 4 ст. 330, ст. 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду 30 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: інспектор роти № 4 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Романюк Олексій Костянтинович про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Недоліки необхідно усунути шляхом подання до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:

1) оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 1921,00 гривень (отримувач коштів УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача 6007, код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходу бюджету 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055), символ звітності банку 207).

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

Л.О. Єресько,

Суддя Верховного Суду