Справа № 814/3726/15
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2019-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 липня 2019 року

Київ

справа №814/3726/15

касаційне провадження №К/9901/37160/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Чиркіна С.М.,

суддів: Єзерова А.А., Саприкіної І.В.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Златобанк» Славкіної Марини Анатоліївни на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.11.2015 (головуючий суддя: Гордієнко Т.О.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 (головуючий суддя: Яковлєв О.В., судді: Бойко А.В., Танасогло Т.М.) у справі №814/3726/15 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Златобанк» Славкіної Марини Анатоліївни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Златобанк» Славкіної Марини Анатоліївни (далі - Уповноважена особа Фонду), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив:

зобов`язати Уповноважену особу Фонду подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Златобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

зобов`язати Уповноважену особу Фонду включити ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «Златобанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є вкладником ПАТ «Златобанк», в розумінні положень Закону України від 23.02.2012 №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №4452-VI), а тому набув право бути включеним до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.11.2015, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017, адміністративний позов задоволено.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходили з того, що позивач є вкладником в розумінні Закону №4452-VI, і на нього поширюються гарантії вкладника неплатоспроможного банку. Уповноваженою особою не доведено, а судами не встановлено підстав для визнання нікчемною угоди та транзакції, вчинених між позивачем та ПАТ «Златобанк».

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Уповноважена особа Фонду подала касаційну скаргу, у якій з посиланням на порушення судами норм матеріального права просить суд касаційної інстанції скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Касаційна скарга обґрунтована тим, що правочини, укладені між позивачем та банком, є нікчемними з підстав, передбачених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI, а саме: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Також скаржник вказав на обмеження, встановлені постановою Правління Національного банку України від 04.12.2014 №506БТ «Про віднесення ПАТ «ЗЛАТОБАНК» до категорії проблемних».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.05.2017 відкрито касаційне провадження у справі.

15.06.2017 від позивача на адресу Вищого адміністративного суду України надійшли заперечення на касаційну скаргу, у яких останній просив суд касаційної інстанції залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін з посиланням на повне з`ясування судами обставин у справі та ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб правом на подачу відзиву на касаційну скаргу не скористався

В порядку ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), п. 15 Перехідних положень КАС України за результатами автоматизованого розподілу від 20.06.2019 визначений склад суду.

Ухвалою Верховного Суду від 08.07.2019 справу прийнято до провадження, здійснено процесуальне правонаступництво у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до ст. 345 КАС України.

Верховний Суд переглянув оскаржені судові рішення у межах доводів касаційної скарги з урахуванням вимог ст. 341 КАС України, з`ясував повноту фактичних обставин справи, встановлених судом, перевірив правильність застосування норм матеріального і процесуального права та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 02.12.2014 між позивачем та ПАТ «Златобанк» було укладено угоду про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (договір поточного рахунку).

Згідно із інформацією, зазначеною у довідці АТ «Златобанк» за період з 01.12.2014 по 03.04.2015, на рахунок ОСОБА_1 у грудні 2015 року надішли грошові кошти у сумі 143 250 грн. (а.с.9, том ІІ).

Постановою Правління Національного банку України від 13.02.2015 №105 ПАТ «Златобанк» віднесено до категорії неплатоспроможних, у зв`язку з чим виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Златобанк», з яким з 14.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 14.02.2015 по 13.05.2015 та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Златобанк» Славінського В.І.

08.04.2015 Уповноваженою особою Фонду прийнято наказ №164/1 (з урахуванням внесених змін наказом від 09.04.2015 №165/1) про застосування наслідків нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту), перелік яких наведено у Додатку №1 до наказу. За порядковим номером 19535 у Додатку №1 до вказаного наказу містяться дані про позивача.

На виконання постанови Правління Національного банку України від 12.05.2015 №310 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Златобанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13.05.2015 № 99 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Златобанк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Златобанк» Славінського В.І. строком на 1 рік з 13.05.2015 по 12.06.2016 включно.

30.04.2015, 21.05.2015, 02.07.2015, 06.07.2015 позивач звертався до Уповноваженої особи Фонду із заявами про включення його до Переліку вкладників ПАТ «Златобанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Златобанк» листами від 28.05.2015 № 543 та від 02.06.2015 №809 повідомила позивача про проведення перевірки правочинів (у т.ч. договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня визнання банку неплатоспроможним, на предмет виявлення правочинів (у т.ч. договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI. Додатково позивача повідомлено про те, що у разі встановлення за результатами перевірки законності операцій по рахункам позивача, Уповноваженою особою Фонду будуть вжиті заходи щодо розблокування виплат та включення ОСОБА_1 до відповідного реєстру.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, Верховний Суд зазначає таке.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом №4452-VI.

Пунктами 3 та 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Частиною 1 ст. 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, яка виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Згідно з положеннями ст. 27 цього Закону, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Суд касаційної інстанції зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому вкладниками є особи, які уклали або на користь яких укладено договір банківського вкладу (депозиту) або банківського рахунку, або які є власниками іменного депозитного сертифіката. Слід зазначити, що положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

На дату прийняття Правлінням Національного банку України постанови від 13.02.2015 № 105 «Про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії неплатоспроможних» на поточному рахунку ОСОБА_1 перебувала сума коштів у розмірі 143 250 грн., що підтверджується інформацією зазначеною у довідці (а.с.9, том ІІ).

Відповідно до положень ст. ст. 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

Частина 3 ст. 38 Закону № 4452-VI визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 Закону № 4452-VI Фонд, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

З аналізу вищенаведеного слідує, що Уповноважена особа дійсно наділена правом перевірки вчинених (укладених) банком правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема, щодо невключення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми вкладу.

При застосуванні ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа зобов`язані дотримуватися положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до наказу № 164/1 від 08.04.2015, в редакції наказу № 165/1 від 09.04.2015, Уповноваженою особою Фонду віднесено до нікчемних транзакції та правочини (договори), в тому числі і щодо зарахування коштів на рахунок позивача.

Разом з тим, вищевказаний наказ всупереч приписам чинного законодавства не містить посилань на конкретні підстави, визначені ст. 38 Закону № 4452-VI, з якими Уповноважена особа Фонду пов`язує нікчемність правочину (договору) банківського вкладу позивача.

Вже на стадії апеляційного розгляду Уповноважена особа Фонду конкретизувала підстави, з яких дійшла висновку про нікчемність правочинів, укладених між позивачем та Банком, а саме вказала на п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

У той же час, спірна транзакція є фактично двостороннім правочином, за яким одна сторона (клієнт банку) передає, а інша сторона (банк) приймає та зараховує кошти на поточний рахунок цього клієнта, відкритого у банку. Такий правочин по своїй суті не створює жодних прав чи обов`язків для третіх осіб, тому посилання на нікчемність спірної транзакції на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону №4452-VI є необґрунтованими.

Щодо посилань скаржника на обмеження, встановлені постановою Національного банку України від 04.12.2014 №777/БТ «Про віднесення ПАТ «ЗЛАТОБАНК» до категорії проблемних», то слід вказати на те, що така є банківською таємницею, а тому у встановленому законом порядку не була доведена до відома населення, в тому числі і до позивача. Окрім того, дія цієї постанови стосується вимог та обмежень, встановлених щодо діяльності самого банку, а не його клієнтів, а також не містить прямих заборон, право накладання яких визначені ст. 75 Закону №4452-VI для Національного банку України.

Підсумовуючи викладене, колегія судді дійшла висновку, що доводи касаційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судами першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин, висновки судів попередніх інстанцій доводами касаційної інстанції не спростовані.

Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування судами норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Златобанк» Славкіної Марини Анатоліївни залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.11.2015 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 у справі №814/3726/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: С. М. Чиркін

А. А. Єзеров

І. В. Саприкіна