Справа № 814/1124/17
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2019 р. м.Одеса Справа № 814/1124/17
Головуючий першої інстанції Біоносенко В.В.

Час та місце ухвалення судового рішення « 10:56», м. Миколаїв

Повний текст судового рішення складений 18.01.2018р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 січня 2018 року у справі за позовом приватного підприємства «Хлібопродукт» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

06.06.2017р. приватне підприємство (надалі - ПП) «Хлібопродукт» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення №618/10/14-03-12-04 від 17.02.2017р. про анулювання реєстрації підприємства платником єдиного податку 4 групи; зобов`язання поновити реєстрацію підприємства платником єдиного податку 4 групи шляхом включення до реєстру платників єдиного податку відомостей щодо ПП «Хлібопродукт», як платника єдиного податку 4 групи на 2017 рік; визнання протиправними дій щодо відмови у прийнятті загальної податкової декларації платника єдиного податку 4 групи за 2017рік від 16.02.2017р. №; відомостей про наявність земельних ділянок від 16.02.2017р. №; розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробника за 2016 рік від 16.02.2017р. №; звітних податкових декларацій платника єдиного податку 4 групи за 2017 рік від 16.02.2017р. №, від 16.02.2017р. №; відомостей про наявність земельних ділянок від 16.02.2017р. № за 2016 рік; визнання зазначених звітних податкових декларацій такими, що подані у день їх фактичного отримання. /а.с.104-108/

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.01.2018р. позов задоволений.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції при вирішені справи обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ПП «Хлібопродукт» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 09.07.1999 року №0000347 та займається наступними видами діяльності: КВЕД 01.11 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний), що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. /а.с.11-12/

Як вбачається з матеріалів справи, з 01.01.2009р. позивач перебував на спрощеній системі оподаткування та був платником спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість.

В 2016 році ПП «Хлібопродукт» змінено місцезнаходження з Одеської області на Миколаївську області, у зв`язку з чим підприємство було поставлено на облік у ДПІ Центрального району м.Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області.

16.02.2017р. ПП «Хліпродукт» подано до ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області загальну податкову декларацію платника єдиного податку 4 групи за 2017 рік від 16.02.2017р. №; відомості про наявність земельних ділянок від 16.02.2017р. №; розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробника за 2016 рік від 16.02.2017р. №; звітні податкові декларації платника єдиного податку 4 групи за 2017 рік від 16.02.2017р. №, № від 16.02.2017р.; відомості про наявність земельних ділянок від 16.02.2017р. № за 2016 рік. /а.с.18-49/

Листом ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва №618/10/14-03-12-04 від 17.02.2017р. повідомлено ПП «Хлібопродукт» про невідповідність підприємства вимогам встановленим ст.291 Податкового кодексу України та неможливості у 2017 році бути платником єдиного податку 4 групи. Крім того, рішенням Лиманської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області (Березівське відділення) та на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (17,5% від загальної площі землі пройдено державну реєстрацію) по ПП «Хлібопродукт» анульоване реєстрацію спеціального режиму оподаткування податку на додану вартість. Причина питома вага несільськогосподарських товарів (послуг) протягом попередніх 12 послідовних податкових періодів перевищує 25 відсотків. /а.с.13-14/

Листом ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва №1050/10/14-03-12-04 від 15.04.2017р. повідомлено ПП «Хлібопродукт» про те, що надіслана засобами телекомунікаційного зв`язку з накладанням електронно-цифрового підпису звітність ПП «Хлібопродукт» по єдиному податку за 2017 рік, надання якої передбачено п.п.298.8.1 п.298.8 ст.298 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку, не є поданою як платником податку 4 групи. /а.с.17/

Не погоджуючись з діями податкового органу позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно п.291.3 ст.291 Податкового кодексу України (надалі - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку звітності, поділяються на чотири групи платників єдиного податку (п.291.4 ст.291 ПК України).

Згідно п.п.4 п.291.4 ст.291 ПК України до четвертої групи платників єдиного податку можуть бути віднесені сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського виробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Крім того, згідно з п.п.14.1.235 п.14.1 ст.14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Вимогами підпункту 298.8.3. п.298.8 ст.298 ПК України передбачено, що дохід сільськогосподарського товаровиробника, отриманий від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва включає доходи, отримані від реалізації продукції рослинництва, що вироблена (вирощена) на угіддях, які належать сільськогосподарському товаровиробнику на праві власності або надані йому в користування.

Отже, податковим законодавством встановлено, що до четвертої групи платників єдиного податку можуть бути віднесені сільськогосподарські товаровиробники у яких частка сільськогосподарського виробництва (на об`єктах, що належать на праві власності або користування (оренди), за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП «Хлібопродукт» у податковій декларації платника єдиного податку четвертої групи та у додатку «Відомості про наявність земельних

ділянок» від 16.02.2017р. № зазначено площа земельної ділянки 1198,64га (КОАТУ ) та 365,55га (КОАТУ ). /а.с.18-32/

Згідно даних Державного реєстру речових прав нерухоме майно по ПП «Хлібопродукт» станом на 01.01.2017р. зареєстровано 515,0392га земельних ділянок, в тому числі зареєстровано в 2015 році - 159,3414га, в 2016 році - 355,6978га, або 32,9 відсотків від загальної площі земельних ділянок - 1564,19га, задекларованих в загальній податковій декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2017 рік від 16.02.2017р. №, яка подана до ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області. /а.с.176-178/

При цьому, Податковий кодекс України не деталізує вимог до правового статусу, відповідно до якого у особи виникає право користування земельною ділянкою, на якій розташовані сільськогосподарські угіддя, а також до правовстановлюючих документів, якими підтверджуються відповідні права на земельні ділянки.

Податковим законодавством для цілей оподаткування не встановлено обов`язковість формального оформлення договорів оренди. Підставою для оподаткування в даному випадку має значення саме вчинення конкретної господарської операції. Фактичне користування суб`єктом господарювання земельними ділянками, вирощування на них сільськогосподарської продукції, сплата за них орендної плати, є господарською операцією, яка визначена Податковим кодексом України як «оренда» незалежно від додержання формальної процедури реєстрації, яка є пріоритетною в цивільних правовідносинах.

Отже, податкове законодавство пов`язує виникнення прав та обов`язків платників податків не з фактом укладанням договорів (оскільки сам по собі факт укладання договору не є об`єктом оподаткування), а з фактом здійснення господарської операції.

При цьому, враховуючи викладене, будь-яке право користування земельною ділянкою, на якій розташовані сільськогосподарські угіддя, хоч би з яких підстав не виникало таке право, є належним для підтвердження сільськогосподарського товарного виробництва.

Тобто, податкове законодавство не вимагає державної реєстрації договору оренди земельної ділянки (паю) як обов`язкової ознаки для кваліфікації відповідної ділянки як такої, що знаходиться у користуванні сільськогосподарського товаровиробника.

Відтак, оформлення відповідного договору без його реєстрації не може впливати на правильність врахування доходів від реалізації продукції рослинництва при розрахунку сільськогосподарського товарного виробництва.

Порушення вимог законодавства щодо державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок, за наявності встановленого факту реалізації платником фіксованого сільськогосподарського податку вирощених сільськогосподарських товарів на орендованих земельних ділянках в обсязі, не меншому, ніж 75 відсотків вартості всіх товарів, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно, не може бути самостійною підставою для висновку, що такі товари не є власною продукцією підприємства та, відповідно, підставою для висновку про невідповідність такого суб`єкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу.

Так, ПП «Хлібопродукт» у податковій декларації платника єдиного податку четвертої групи від 16.02.2017р. № зазначена частка сільськогосподарського товаровиробництва за 2016 рік - 83,48% виходячи із доходу у розмірі 24966248грн., отриманого від реалізації сільськогосподарської продукції на землях площею 15645,19га (оформлених та неоформлених відповідно до законодавства).

Разом з тим, враховуючи, що відповідачем не заперечується та не спростовано використання позивачем орендованих земельних ділянок, суд першої інстанцій дійшов до вірного висновку, що використання позивачем при виробництві власної продукції земельних ділянок, договори по яких не пройшли державну реєстрацію, не є підставою вважати вироблену сільськогосподарську продукцію, продукцією не власного виробництва.

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи повно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.