Справа № 454/2301/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 липня 2019 року

Київ

справа №454/2301/16-а

адміністративне провадження №К/9901/16861/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 454/2301/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Сокальського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області, третя особа: Відкрите акціонерне товариство "Київхімременерго", про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сокальського районного суду Львівської області, прийняту 02 березня 2017 року у складі Адамович М.Я. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду, прийняту 17 травня 2017 року у складі колегії суддів: головуючого - Клюби В.В., суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Сокальського районного суду Львівської області з адміністративним позовом до Сокальського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області, третя особа - Відкрите акціонерне товариство «Київхімременерго», у якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні йому (позивачу) до трудового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах періодів роботи з 27 липня 1981 року по 16 грудня 1986 року та з 05 квітня 1988 року по 25 червня 1994 року слюсарем по ремонту котельного устаткування на Сокальській дільниці, що обслуговувала Сокальський завод «Хімволокно»; зобов`язати відповідача зарахувати йому до трудового стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах періодів роботи з 27 липня 1981 року по 16 грудня 1986 року та з 05 квітня 1988 року по 25 червня 1994 року слюсарем по ремонту котельного устаткування на Сокальській дільниці, що обслуговувала Сокальський завод «Хімволокно» та призначити йому вказану пенсію з часу звернення за її призначенням з 28 березня 2016 року у відповідності до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 02 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 працював за професіями: з 04 вересня 1978 року по 23 квітня 1979 року працював токарем 3-го розряду в інструментальний цех; з 05 травня 1979 року по 27 березня 1981 року - проходив службу в Радянській Армії; з 27 липня 1981 року по 16 грудня 1986 року - слюсарем 3-го розряду по ремонту обладнання на Сокальській дільниці ; 26 березня 1985 року - присвоєний четвертий розряд по ремонту обладнання; з 02 січня 1987 року по 16 березня 1988 року - робочим лісозаготівельної ділянки; з 05 квітня 1988 року по 01 лютого 2001 року - слюсарем - ремонтником 4-го розряду на Сокальській дільниці цеха №1; 26 липня 1995 року - присвоєний п`ятий розряд слюсаря - ремонтника; з 05 лютого 2001 року по 17 травня 2001 року - прийнятий на роботу слюсарем згідно контракту; з 05 жовтня 2001 року по 17 травня 2002 року - слюсарем - ремонтником п`ятого розряду на Сокальській дільниці; з 15 березня 2005 року по 31 березня 2007 року - прийнятий слюсарем - ремонтником за трудовим договором №124 від 15 березня 2005 року зареєстрованим у Сокальському РЦЗ 15 березня 2005 року; з 02 січня 2008 року - прийнятий на роботу слюсарем-ремонтником за трудовим договором №2 від 08 січня 2008 року зареєстрованим у Сокальському РЦЗ 08 січня 2008 року, що підтверджується записами у трудовій книжці.

Згідно довідки від 14 березня 2001 року №61, з 27 липня 1981 року до 16 грудня 1986 року, з 05 квітня 1988 року до 25 червня 1994 року, позивач працював повний робочий день на підприємстві «Київхімременерго» на Сокальській ділянці, що обслуговує Сокальський завод «Хімволокно» слюсарем - ремонтником у котельному цеху і займався обслуговуванням, ремонтом котельного устаткування котельного цеху. Також, зазначено, що позивач щорічно користувався відпусткою 27 робочих днів та має право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2 розділу ХІІІ, шифр 2140000а - 18455, сторінка 159, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162.

При цьому, згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 25 лютого 2009 року № 32, виданої позивачу, він працював повний робочий день на Сокальській дільниці ВАТ «Київхімременерго», що обслуговувала Сокальський завод «Хімволокно» і за період з 27 липня 1981 року по 16 грудня 1986 року, з 05 квітня 1988 року по 25 червня 1994 року виконував роботу з обслуговування, ремонт устаткування котельні за професією слюсар по ремонту котельного устаткування, що передбачена Списком № 2, розділ ХІV «Електростанції, енергопоїзди, паросилове господарство для промислових цілей», підрозділ 2140000а - 18455. Пільговий стаж становить 11 років 07 місяців 09 днів.

Після досягнення віку, настання якого пов`язане з виникненням у позивача права на пільгове пенсійне забезпечення, 28 березня 2016 року позивач звернувся до Сокальського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області із заявою про призначення йому пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням про відмову в призначенні пенсії позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком за Списком № 2 з посиланням на те, що в спеціальний стаж для виходу на пенсію на пільгових умовах йому не зараховується стаж роботи з 27 липня 1981 року по 16 грудня 1986 року та з 05 квітня 1988 року по 25 червня 1994 року за професією слюсаря по ремонту котельного устаткування на Сокальській дільниці, що обслуговувала Сокальський завод «Хімволокно», так як згідно Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162 у розділі XIV зазначено виробництво металообробка. Крім того, не підтверджено проведення атестації робочих місць, на яких працював позивач.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій мотивували свої рішення тим, що у позивача відсутній необхідний стаж, оскільки атестація робочих місць не проводилась.

У поданій касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій у даній справі та задовольнити позовні вимоги.

Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, враховуючи межі касаційного перегляду, визначені статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з такого.

Згідно з п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній " основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За приписами п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993року № 637.

Згідно пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників.

Проте, необхідною умовою для зарахування стажу роботи до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах після 21 серпня 1992 року є проведення відповідної атестації робочого місця з метою підтвердження пільгового характеру виконуваної роботи за такою посадою.

Згідно п.п.1, 2, 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01 серпня 1992 року, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форми власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здоров`я й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Атестація проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731), якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41.

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Як правильно встановлено судами, надані позивачем документи не підтверджують пільговий характер умов праці у спірний період та наявність за результатами атестації робочого місця позивача права на призначення пенсії за Списком №2.

Враховуючи наведене, суди дійшли правильного висновку про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах у зв`язку з недостатністю відповідного стажу роботи через ненадання відомостей про проведення атестації у спірний період.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Суди ухвалили судові рішення, правильно застосувавши норми матеріального права та не допустили порушень норм процесуального права, тому касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Сокальського районного суду Львівської області від 02 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року у справі № 454/2301/16-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

А.І. Рибачук,

Судді Верховного Суду