Справа № 505/2001/19
Суддя: Вергопуло А. К.
Дата ухвалення: 2019-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 505/2001/19
Провадження № 2-а/505/47/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" липня 2019 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Вергопуло А. К.

секретаря судового засідання Ісаченко О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІПП 4 роти 4 батальйону Департаменту патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Бурлаки Івана Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, та закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, та просить визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП від 07.06.2019 року, та закрити провадження у справі.

Підставою цьому зазначав те, що 07.06.2019 інспектором патрульної поліції ІПП 4 роти 4 батальйону Департаменту патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Бурлакою І. О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режим серії ДП18 №558972 за здійснення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП. Зазначеною постановою на нього накладено штраф у розмірі 510,00 грн.

Вважає, що така постанова не відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи з наступних підстав.

Так, вимірювання швидкості руху відповідачем було здійснено приладом із функцією фото- та відео фіксації, але не у автоматичному, а у ручному режимі.

Постанову винесено на місці вчинення правопорушення та відразу після того, як правопорушення, нібито, було вчинене. Він не мав часу та можливості скористатися своїми правами зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, скористатися правовою допомогою. Також вказував, що відповідачем не складено протокол у справі про адміністративне правопорушення, що є порушенням його прав.

Позивач в судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої підтримав вимоги позову та просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу. Згідно ч.2 ст. 268 КАС України, учасник справи вважатиметься повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи. Судова повістка була доставлена 21.06.2019 року. Відповідач клопотань про розгляд справи у його відсутність або відзиву на позов не надавав. Про причини неявки суду не повідомив.

Представник Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився. Надав відзив на позов, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вказував, що факт вчинення правопорушення позивачем був відзнятий лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС000752. Зазначений пристрій відповідає всім вимогам законодавства, пройшов відповідну повірку та його покази являються належними, допустимими та достовірними доказами. Крім того, законодавством передбачено процедуру вкороченого провадження при притягнення особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладення стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення. Вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, інспектор мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу позивача, розгляду справи на місці вчинення правопорушення, ним дотримана процедура розгляду справи, постанова серії ДП18 №558972 від 07.06.2019 року обґрунтована, винесена на підставі та у порядку, передбаченому законодавством.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно положення статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З постанови по справі про адміністративне правопорушення ДП18 №558972 від 07.06.2019 року, складеної інспектором патрульної поліції ІПП 4 роти 4 батальйону Департаменту патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Бурлакою І. О. вбачається, що ОСОБА_1 07.06.2019 року о 09.25 год., керуючи автомобілем марки «Kia Cerato», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автодорозі М-05 401 км зі швидкістю 110 км/год в зоні дії обмеження максимальної швидкості руху 50 км/год. Швидкість вимірювалась TruCAM №ТС000752. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Постанову було отримано позивачем, про що свідчить його власний підпис у постанові.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України "Про Національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно вимог п. п.б п. 12.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до ч. 3 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є

будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач не згоден з винесеною постановою, та як на одну з підстав посилався на те, що вимірювання швидкості руху відповідачем було здійснено приладом із функцією фото- та відео фіксації, але не у автоматичному, а у ручному режимі.

В матеріалах справи міститься фотознімок, здійснений сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 № ТС000752, на якому зафіксовано, що 07.06.2019 року о 09:25:15 год. автомобіль позивача рухався зі швидкістю 110 км/год, при максимально дозволеній швидкості 50 км/год. Вимірювання здійснено з відстані 138,4 м.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam", який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13818, виданого ДП "Укрметртестстандарт" від 15 листопада 2018 року та чинного до 15 листопада 2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС000752, є придатним до застосування.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу "TruCam LTІ 20/20" виробництва LaserTechnologyInc, США також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку.

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не

тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Таким чином, посилання позивача на те, що докази вини, отримані внаслідок використання лазерного вимірювача TruCam є недопустимими, оскільки він працював не в автоматичному режимі, суд вважає безпідставним та не підтвердженим жодними посиланнями на нормативи.

Доводи позивача про порушення відповідачем процедури притягнення до адміністративної відповідальності в частині винесення спірної постанови на місці зупинки автомобіля позивача, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати таку справу, суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Так, статтею 258 КУпАП визначено перелік правопорушень для фіксації яких не складається протокол, а справи, відносно вказаних правопорушень, розглядаються на місці вчинення правопорушення.

Частиною 2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

За приписами частини 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Розділ ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.1 розділу).

Пункт 2 Розділу ІІІ Інструкції конкретизує, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 1-3 статті 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, інспектором патрульної поліції правомірно винесено спірну постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

Посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 р. (справа №5-рп/2015), яким надано тлумачення словосполученням «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», суд вважає необґрунтованими, оскільки вже після прийняття Конституційним Судом України зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст.258 цього Кодексу зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджуються вимоги ч.4 ст.258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення.

Стосовно доводів позивача, що відповідачем не складено протокол у справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі ( ч.2 ст. 258 КУпАП).

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення

виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Остання, наразі, містить вимоги до змісту постанови про правопорушення.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі (ч.5 ст. 258 КУпАП).

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено виняток, коли протокол не складається навіть у випадку оспорення особою допущеного порушення і адміністративного стягнення, в тому числі у разі притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, а тому відповідачем правомірно не складено протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, доводи позивача про відсутність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за порушення частини 3 статті 122 КУпАП є необґрунтованими, а відтак постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №558972 від 07.06.2019 року не підлягає скасуванню.

При таких обставинах, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Згідно правової позицією Верховного Суду України, висловленої в постанові від 31 січня 2017 року у справі № 298/1232/15-а, в постанові від 22 листопада 2018 року у справі №441/346/17 щодо відсутності необхідності сплати судового збору у справах щодо оскарження постанови про адміністративне правопорушення (при подачі позовної заяви, апеляційному та, у визначених законом випадках, касаційному оскарженню судових рішень), а тому судовий збір у даній справі сплаті не підлягає.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 139, 243-246, 250, 268, 286 КАС України,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІПП 4 роти 4 батальйону Департаменту патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Бурлаки Івана Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, та закриття провадження у справі відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Котовський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя А. К. Вергопуло

Повне судове рішення складено 09 липня 2019 року.