Справа № 127/11022/19
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/11022/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Борисюк І.Е.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

11 липня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Іваненко Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Чухно Ірини Володимирівни на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 травня 2019 року (суддя Борисюк І.Е.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Чухно Ірини Володимирівни про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, розгляд якої проводиться в порядку розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Чухно Ірини Володимирівни про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позов мотивовано тим, що відповідачем, на підставі акту обстеження земельної ділянки від 15.03.2019 № 572/3-19-0.443 та акту № 59/0012АП/02/01/-19 встановлено порушенням позивачем ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України та абз. 15 ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» у зв"язку з чим, державним інспектором було притягнуто позивача до відповідальності за ст. 53-1 КУпАП, про що винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 59/0013По/05/01-19 у виді штрафу в розмірі 340, 00 гривень. Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду із вимогами про визнання протиправною та скасування постанови державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Чухно Ірини Володимирівни про накладення адміністративного стягнення від 29.03.2019 № 59/0013По/05/01-19, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07 травня 2019 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Чухно Ірини Володимирівни від 29.03.2019 №59/0013По/05/01/-19 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340, 00 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрито.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 15.03.2019 державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Чухно І.В. у присутності директора ТОВ «Можайське» ОСОБА_1 було проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться на території Шендерівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, у зв`язку з необхідністю встановлення факту самовільного зайняття земельної ділянки.

В результаті обстеження вищевказаної земельної ділянки, за інформацією відділу у Тиврівському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 07.03.2019 № 123/415-19-0.34 на території Шендерівської та Марківської сільських рад Тиврівського району в користуванні (оренді) ТОВ «Можайське» в особі директора ОСОБА_1 перебувають земельні ділянки сільскогогосподарського виробництва, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею: - 145,0689 га ріллі на території Шендерівської сільської ради; - 598,1466 га на території Марківської сільської ради.

Інформація про земельні ділянки державної та комунальної власності, які перебувають в користуванні (оренді) ТОВ «Можайське» на території Тиврівського району, відсутня.

Відповідно до довідки від 15.02.2019 № 58 Шендерівської сільської ради Тиврівського району за сільськогосподарським підприємством ТОВ «Можайське» рахується земельна ділянка 597,2390 га в тому числі сільськогосподарського призначення 597,2390 га ріллі. Заключених договорів оренди з власниками земельних ділянок, земельних часток (паїв): кількість 183 штук, 597,2390 га, в тому числі зареєстрованих в Державному реєстрі кількість 183 штук, 597,2390 га. Інші землі 14,3676 га - проектні дороги.

Відповідно до довідки від 15.02.2019 № 02-25/53 Марківської сільської ради Тиврівського району за сільськогосподарським підприємством ТОВ «Можайське» рахується земельна ділянка 145,0689 га, в тому числі сільськогосподарського призначення 145,0689 га ріллі. Заключених договорів оренди з власниками земельних ділянок, земельних часток (паїв): кількість 54 штук, 143,5843 га, в тому числі зареєстрованих в Державному реєстрі кількість 53 штук, 141,0446 га, не зареєстрованих в Державному реєстрі кількість 1 штука 2,5397 га. Інші землі 1,4846 га - проектні дороги.

В ході перевірки встановлено, що земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 15, 8522 га землі під проектними польовими дорогами, які розташовані на території Шендерівської та Марківської сільських рад Тиврівського району Вінницької області, використовуються ТОВ «Можайське» в особі директора ОСОБА_1 для вирощування сільськогосподарських культур за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) за відсутності вчинення правочину щодо такої земельної ділянки, що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

За результатом обстеження вищевказаної земельної ділянки 15.03.2019 було складено акт № 572/3-19-0.443. Також, за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель 15.03.2019 було виявлено порушення ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України та абз. 15 ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», про що складено відповідний акт №59/0012АП/02/01/-19.

15.03.2019 було видано припис (реєстраційний № 59/0019ПР/03/01/-19), яким ОСОБА_2 зобов`язано усунути порушення вимог земельного законодавства та повідомити про виконання до 15.04.2019.

15.03.2019 державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Чухно І.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення № 59/0003ПТ/04/01-19, яким встановлено порушення директором ТОВ «Можайське» Малютою ОСОБА_3 . ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», а його дії кваліфіковано як самовільне зайняття земельної ділянки, за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 53-1 КУпАП та п. «б» ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України.

29.03.2019 державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 № 59/0013По/05/01-19 у виді штрафу в розмірі 340, 00 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53-1 КУпАП.

Зазначене слугувало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження самовільного захоплення позивачем земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення. При цьому, відомості у актах, протоколі, постанові, приписі викладені відповідачем загальнооднаково, без зазначення того, чим конкретно визначена відповідачем земельна ділянка, яка на її думку, самовільно зайнята позивачем. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 КАС України, суд прийшов до висновку, що відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність оскаржуваної постанови та наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53- 1 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 53-1 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності слугувало встановлення відповідачем факту самовільного зайняття та використяння земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 15, 8522 га - землі під проектними польовими дорогами, які розташовані на території Шендерівської та Марківської сільських рад Тиврівського району Вінницької області, для вирощування сільськогосподарських культур за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) за відсутності вчинення правочину щодо такої земельної ділянки.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам між сторонами та наявності факту порушення позивачем ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», колегія суддів враховує наступне.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 77 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зокрема, в підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, відповідач посилається на план-схеми самовільно зайнятої земельної ділянки, на яких, на думку відповідача, зображено самовільно зайняту позивачем земельну ділянку. Проте, колегія суддів поговжується з позицією суду першої інстанці, що вказаний відповідачем доказ, не дає можливості встановити точне місцезнаходження ділянки, конкретну площу зайнятої позивачем земельної ділянки, а також межі та сусідні ділянки, що б підтвердило самовільне зайняття позивачем земельної ділянки.

Що стосується посилання відповідача на довідки від 15.02.2019 № 58 і від 16.02.2018 № 68 Шендерівської сільської ради Тиврівського району та від 15.02.2019 № 02-25/53 Марківської сільської ради Тиврівського району, то з них також не можливо встановити самовільне використання земельної ділянки позивачем.

Будь-яких інших належних і допустимих доказів на підтвердження самовільного захоплення позивачем земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення як до суду першої інстанції, так і в апеляційний суд відповідачем не надано.

Більше того судом встановлено, що земельна ділянка, стосовно якої констатовано відповідачем факт самовільного використання позивачем, не є сформованою, відсутній кадастровий номер, не має своїх меж, площі, відсутні відомості про внесення інформації про неї до ДЗК тощо. Дані обставини не заперечуються відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 3, ч. 4, ч. 9 і ч. 10 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Таким чином, встановлені обставини свідчать про те, що така земельна ділянка не є об`єктом цивільних прав, відносно неї не зареєстровані речові права, не можливо встановити власника із матеріалів, наявних у справі.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Факт будь-якого правопорушення має бути підтверджено виключно допустимими доказами.

Під час апеляційного розгляду справи колегія суддів прийшла до висновку, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного рішення, наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53- 1 КУпАП.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи під час апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про протиправність постанови державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Чухно І.В. від 29.03.2019 № 59/0013По/05/01-19 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Зважаючи на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки доведено, що оскаржувана постанова відповідача у спірних правовідносинах не відповідає критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення в оскаржуваній частині відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Вінницький міський суд Вінницької області не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Чухно Ірини Володимирівни залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Іваненко Т.В.