Справа № 128/2643/17
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 128/2643/17

Головуючий у 1-й інстанції: Саєнко О.Б.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

27 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О.

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Брилянт І.О., ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 06 лютого 2019 року (повний текст рішення складено 15.02.2019) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання незаконними рішень 19 та 20 сесії Бохоницької сільської ради 7 скликання від 10 та 19 серпня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2017 року позивач, ОСОБА_1 , як депутат Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області звернувся в Вінницький районний суд Вінницької області з позовом до Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, в якому, після уточнення просить визнати незаконними скликання і проведення сільським головою ОСОБА_2 . 19 та 20 сесії Бохоницької сільської ради 7 скликання від 10 та 19 серпня 2017 року та відповідні рішення.

Вінницький районний суд Вінницької області рішенням від 06 лютого 2019 року в задоволенні позову відмовив у повному обсязі. Судове рішення мотивоване тим, що відповідно до ч. 2 ст. 171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть. Зі змісту протоколів оскаржуваних сесій, судом установлено, що прийняті на них рішення по поставлених до порядку денного питань, є індивідуальними правовими актами, тобто офіційно оформленим результатом волевиявлення органу державної влади, здійснюваний в односторонньому порядку і спрямований на виникнення певних юридичних наслідків, які стосується конкретно інтересів інших осіб, їх прав і обов`язків, а не позивача, оскільки не породжує для нього жодного юридичного наслідку.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що 10 серпня 2017 року Бохоницьким сільським головою ОСОБА_2 з грубим порушенням Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Регламенту роботи Бохоницької сільської ради та «Положення про постійні комісії Бохоницької сільської ради», без дотримання вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», Закону України "Про статус депутатів", «Про доступ до публічної інформації», Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» була проведена «позачергова» 19 сесія Бохоницької сільської ради 7 скликання. Розпорядження про що було прийнято 01 серпня 2017 року, тобто за 9 днів до її проведення. Проте депутатів було повідомлено про дату сесії лише за декілька днів, що позбавило його можливості провести належні засідання комісій, вивченню ним документів та надання пропозицій.

Аналогічно була скликана і 20 сесія. Розпорядження про скликання 20 сесії 7 скликання Бохоницької сільської ради було прийнято 15 серпня 2017 року і вона була проведена 19.08.2017 з тими ж порушеннями: без засідання комісій, без дотримання строків, без належного повідомлення депутатів, без дотримання вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації». Вважає, що скликання і проведення позачергових 19 та 20 сесії 7 скликання Бохоницької сільської ради без належного оприлюднення та попередніх засідань комісії було протизаконним, стосуються позивача особисто як громадянина, як жителя територіальна громади, як депутата Бохоницької сільської ради, всіх мешканців Бохоницької сільської ради. Зазначає, що питання бюджету сільської ради, благоустрою населеного пункту розвитку навчального закладу, культурного розвитку села, надання матеріальної допомоти - це питання життєдіяльності та розвитку територіальної громади.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що вказані позачергові сесії проводилися у законний спосіб, у зв`язку з виниклими нагальними питаннями, які потребували швидкого вирішення, оскільки виділялися бюджеті кошти у кінці року, і їх слід було освоїти на потреби громадян села; депутати присутні на сесій, за виключенням ОСОБА_1 . проголосували «за» про розгляд таких питань без засідання бюджетної комісії, членом якої є позивач ОСОБА_1 . Вважає, що рішення оскаржуваних сесій прийняті у законний спосіб, тому не можуть бути скасовані, оскільки депутат Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_1 не являється особою, щодо якого застосовані 19 та 20 рішення сесії Бохоницької сільської ради 7 скликання від 10 та 19 серпня 2017 року, а також особою, яка є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт, а тому дані рішення не можуть бути ним оскаржені.

Зазначає, що позивач, хоча і є членом постійної комісії з питань планування, бюджету та фінансів, проте обидва рази, 10.08.2017 та 19.08.2017, ухилявся від участі в засіданні вказаної комісії. З цього випливає, що позбавлення депутатів можливості, провести належні засідання постійних комісій, на що посилається у своєму позові та апеляційній скарзі позивач, є наслідком бездіяльності окремих членів постійних комісій, в тому чисті ОСОБА_1 , та неналежного виконання ними своїх обов`язків, визначених в п.5 розділу 3 Положення про постійні комісії Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області.

До початку судового розгляду позивач подав заяву, згідно якої з метою уникнення порушень та незаконних дій в майбутньому просив визнати незаконним скликання та проведення (з порушенням процедури скликання та організації проведення) 19 та 20 сесій Бохоницької сільської ради 7 скликання від 10 та 19 серпня 2017 року, оскільки справа тривалий час знаходилась в суді першої інстанції та оскаржувані рішення фактично виконані та ухвалити нову постанову, якою скасувати рішення суду першої інстанції, а в частині скасування рішень Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, які були прийняті на 19 та 20 сесій Бохоницької сільської ради 7 скликання від 10 та 19 серпня 2017 року залишити без розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Представники відповідача заперечували проти задоволення апеляційної скарги позивача та просили суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 є депутатом Бохоницької сільської ради Вінницького районну Вінницької області та входить до складу постійної комісії з питань планування, бюджету та фінансів.

З протоколу Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 10 серпня 2017 року 19 сесія 7 скликання, судом установлено, що на порядок денний були поставлені такі питання:

1. Про внесення змін до бюджету сільської ради на 2017 рік (Доповідає головний бухгалтер ОСОБА_3);

2. Про затвердження проектно-кошторисної документації на реконструкцію каптажного джерела питного водопостачання по вул. Д.Нечая в с.Бохоники;

3. Про надання матеріальної допомоги на лікування;

4.Про передачу водопроводу по вул.Баженова і вул. Сонячна в с .Бохоники ;

5.Про заключення договору з ТОВ "Вінницяводоканал" на вивозку нечистот;

6. Про пропозицію депутата Авраменко В.В. по наданню допомоги на копку криниці.

З протоколу Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 19 серпня 2017 року 20 сесія 7 скликання, судом установлено, що на порядок денний були поставлені такі питання:

1. Про внесення змін до бюджету сільської ради на 2017 рік.

2. Про внесення змін до програми "Підтримки та розвитку дошкільного навчального закладу "Дзвіночок" на 2017 рік.

3. Про внесення змін до програми "Розвитку культури на території с. Бохоники на 2017 рік ".

4. Про внесення змін до програми "Благоустрій населеного пункту с. Бохоники на 2017 рік".

5. Про проведення сесії сільської ради без засідання бюджетної комісії.

Такі дії Бохоницької сільської ради позивач оскаржив до Вінницької райдержадміністрації, Вінницької обласної асоціації органів місцевого самоврядування, Вінницької районної ради, у відповідях на звернення йому повідомлено, щодо актів органів та посадових осіб з мотивів їхньої невідповідності Конституції та (або) законів України, то вони мають визнаватися незаконними у судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.55 Конституції, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 5 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушеного суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про її порушення.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пунктів 24, 34, 35 частини 1 статті 26 Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (далі-Закону №280/97-ВР), виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується, зокрема, питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України; вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин; затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону №280/97-ВР органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Наступні сесії ради скликаються: сільської, селищної, міської - відповідно сільським, селищним, міським головою; районної у місті, районної, обласної - головою відповідної ради (частина 1,4 статті 46 Закону №280/97-ВР).

Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць (п.5 статті 46 Закону №280/97-ВР).

Рішення про скликання сесії ради відповідно до частин четвертої, шостої та восьмої цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради (п.10 статті 46 Закону №280/97-ВР).

Сесію сільської, селищної, міської ради відкриває і веде відповідно сільський, селищний, міський голова (п.11 ст.46 Закону №280/97-ВР)

Сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради (п.12 ст. 46 Закону №280/97-ВР).

Протоколи сесій сільської, селищної, міської ради, прийняті нею рішення підписуються особисто сільським, селищним, міським головою, районної у місті, районної, обласної ради - головою відповідної ради (п. 16 ст. 46 Закону №280/97-ВР),

Пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян (частина 13 статті 46 Закону №280/97-ВР ).

Постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями (частина 1 та 4 статті 47 Закону №280/97-ВР).

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до Регламенту Бохоницької сільської ради 7 скликання (а.с. 11-17) та Положення про постійні комісії Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 18-21) постійні комісії підзвітні раді та відповідальні перед нею. Засідання постійних комісій скликається за необхідністю.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Статтею 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" (далі-Закону № 2939-VI) передбачено, що доступ до інформації забезпечується шляхом: а) систематичного та оперативного оприлюднення інформації, б) надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно статтей 12 та 13 Закону № 2939-VI визначено суб`єктів відносин у сфері доступу до публічної інформації, зокрема запитувачів інформації та розпорядників інформації.

Статтею 15 Закону № 2939-VI визначено перелік інформації, яку розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати, зокрема, нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня затвердження документа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону № 2939-VI проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

З офіційного сайту Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області http://bohoniky.vinrayrada.gov.ua/proekti-rishen/silskoi-radi/ встановлено, що проекти оскаржуваних рішень не оприлюднювалися, наявний лише проект рішення виконавчого комітету від 20.01.2017 «Про корегування ціни на воду» та Порядок денний 15 сесії 7 скликання на 22 лютого 2017.

Відповідно до ч.1 статті 2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад" від 11 липня 2002 року №93-IV (далі-Закону №93-IV) депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - депутат місцевої ради) є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад.

Депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування. Депутат місцевої ради відповідно до цього Закону наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів (ч.1 та 2 статті 3 Закону №93-IV).

Згідно ч.1 статті 15 Закону №93-IV депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу у разі виявлення порушення прав та законних інтересів громадян або інших порушень законності має право вимагати припинення порушень, а в необхідних випадках звернутися до відповідних місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також до правоохоронних і контролюючих органів та їх керівників з вимогою вжити заходів щодо припинення порушень законності.

Депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить. Депутат місцевої ради набуває права ухвального голосу з моменту визнання його повноважень.

Кожний депутат місцевої ради у раді та її органах, до складу яких він входить, має один голос (ч.1 статті 19 Закону №93-IV)

Депутат місцевої ради має право: офіційно представляти виборців у відповідній раді та її органах; пропонувати питання для розгляду їх радою та її органами; вносити пропозиції і зауваження до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті; вносити на розгляд ради та її органів пропозиції з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю; вносити на розгляд ради та її органів проекти рішень з питань, що належать до їх відання, поправки до них; порушувати питання про недовіру сільському, селищному, міському голові, розпуск органів, утворених радою, та звільнення посадових осіб місцевого самоврядування; брати участь у дебатах, звертатися із запитами, ставити запитання доповідачам, співдоповідачам, головуючому на засіданні (пункт 2-6,8, 9 частини 2 статті 19 Закону №93-IV).

На сесіях місцевої ради депутати місцевої ради на основі колективного і вільного обговорення розглядають і вирішують питання, віднесені до відання відповідної ради (ч.1 статті 20 Закону №93-IV).

Отож, враховуючі наведені положення законодавства, обставини справи, позивач, як депутат оскаржив скликання і проведення позачергових 19 та 20 сесії 7 скликання Бохоницької сільської ради до Вінницької райдержадміністрації, Вінницької обласної асоціації органів місцевого самоврядування, Вінницької районної ради та до Вінницького районного суду Вінницької області.

Досліджуючи обставин стосовно наявності у суб`єкта владних повноважень підстав для виняткового скликання позачергових 19 та 20 сесій Бохоницької сільської ради 7 скликання без завчасного доведення до відому депутатів сільської ради в установлені (п. 10 ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та ст. 14 Регламенту Бохоницької сільської ради) строки проектів порядку денного, проектів рішень ради, які виносились на розгляд сесії від 10 та 19 серпня 2017 року, колегією суддів встановлено, що відповідач в супереч положенням ч.2 ст.77 КАС України жодних доказів на обґрунтувань правомірності своїх дій/бездіяльності суду не надав.

Відтак, відповідач не довів правомірності своїх дій/бездіяльності під час скликання позачергових 19 та 20 сесій Бохоницької сільської ради 7 скликання.

Що ж до порушення прав позивача, як депутата сільської ради, то беззаперечно встановивши порушення закону депутат вправі вимагати усунення такого порушення.

Однак, посилання позивача як на підставу звернення із даним позовом, є те, що депутатів було повідомлено про дати цих сесій лише за декілька днів, що позбавило його можливості провести належні засідання комісій, вивчити необхідні документи та надати пропозиції, оскільки він як депутат представляє волевиявлення громадян с. Бохоники, які за нього проголосували, колегія суддів вважає помилковими, оскільки повноваження депутата місцевої ради, форми реалізації депутатом місцевої ради своїх повноважень у виборчому окрузі, сесійні та позасесійні форми роботи депутата місцевої ради у раді та її органах визначено Законом України "Про статус депутатів місцевих рад", положення якого не наділяють депутата місцевої ради правом звернення до суду в інтересах інших осіб.

Депутат місцевої ради має право реалізувати свої права щодо внесення пропозицій для розгляду їх радою та її органами, пропозицій і зауважень до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті, на розгляд ради та її органів пропозицій з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю. Саме у такий спосіб депутат місцевої ради реалізує своє право на участь у діяльності ради та у прийнятті радою відповідних рішень.

Разом з тим, Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 (справа щодо оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини) зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 2 статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин 1, 2 статті 55 Конституції України.

Отже, право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оскарження останнього.

Тому, судовому захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси, належні безпосередньо заявникам.

Аналогічна позиція викладена і в постановах Верховного Суду України, зокрема, від 15 листопада 2016 року у справі №800/264/16, від 28 лютого 2017 року у справі №800/590/16 та ухвалі Верховного Суду від 11 квітня 2018 по справі №П/9901/512/18.

Однак, за наведених обставин та положень законодавства судом беззаперечно встановлено, що відповідач при скликанні і проведенні 19 та 20 сесій Бохоницької сільської ради 7 скликання від 10 та 19 серпня 2017 року діяв без дотримання завчасного доведення до відому депутатів сільської ради в установлені (п. 10 ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та ст. 14 Регламенту Бохоницької сільської ради) строки проектів порядку денного, проектів рішень ради, які виносились на розгляд сесії від 10 та 19 серпня 2017 року, а також не дотримався вимог ч. 3 ст. 15 Закону № 2939-VI щодо оприлюднення проектів рішень, що підлягали обговоренню та прийняттю.

Враховуючи викладене, виходячи із завдань адміністративного судочинства, з метою уникнення порушень та незаконних дій в майбутньому необхідно визнати незаконним скликання та проведення (з порушенням процедури скликання та організації проведення) 19 та 20 сесій Бохоницької сільської ради 7 скликання від 10 та 19 серпня 2017 року та ухвалити нову постанову, якою скасувати рішення суду першої інстанції, а в частині скасування рішень Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, які були прийняті на 19 та 20 сесій Бохоницької сільської ради 7 скликання від 10 та 19 серпня 2017 року залишити без розгляду.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 06 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання незаконними рішень 19 та 20 сесії Бохоницької сільської ради 7 скликання від 10 та 19 серпня 2017 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в частині скасування рішень Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області, які були прийняті на 19 та 20 сесій Бохоницької сільської ради 7 скликання від 10 та 19 серпня 2017 року залишити без розгляду.

Визнати незаконним скликання та проведення (з порушенням процедури скликання та організації проведення) 19 та 20 сесій Бохоницької сільської ради 7 скликання від 10 та 19 серпня 2017 року.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 08 липня 2019 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.