Справа № 356/161/19
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 356/161/19 Суддя (судді) першої інстанції: Голік Г.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Безименної Н.В., Василенка Я.М.,

за участю секретаря: Чуб Н.С.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Поліцейського роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції Донцова Андрія Анатолійовича на рішення Березанського міського суду Київської області від 23.05.2019 (Київська область, м. Березань, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції Донцова Андрія Анатолійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Поліцейського роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції Донцова Андрія Анатолійовича про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 961660 від 03.03.2019.

Позовна заява мотивована тим, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною четвертою ст. 122 КУпАП є недоведеним, так як в постанові не зазначено жодного доказу, на підставі якого було прийнято рішення про винність у вчиненні адміністративного правопорушення, не враховано пояснення з цього приводу, відсутні самі свідки та їх пояснення.

Згідно з відзиву на позовну заяву ОСОБА_2 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 23.05.2019 вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що на відео з камер спостереження на стаціонарному посту «Березань» зафіксований факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Дане відео долучено до матеріалів справи. Крім того, позивача було ознайомлено з вчиненим ним правопорушенням на місці вчинення правопорушення, а саме з відеозаписом із камери спостереження на стаціонарному посту КП «Березань» дата і час відеозапису з камер відео спостереження співпадають із датою та часом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме не подачею сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при зміні намрямку руху. Показання свідка ОСОБА_3 не можуть братись судом до уваги, так як даний свідок є зацікавленою особою, а саме дружиною позивача.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з`явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з постанови, винесеної поліцейським роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Донцовим А.А. 03.03.2019 о 18 год. 58 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом RENAULT DUSTER, н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Березань, Київ-Харків, 77 км, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при зміні напрямку руху, чим порушив вимоги п. 9.2 б) Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, за яке частиною другою ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 425 гривень.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що під час судового розгляду не було встановлено у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою ст. 122 КУпАП, немає законних підстав для надіслання справи на новий розгляд, тому постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 частини першої ст. 247 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною другою ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, яка встановлює відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Застосовуючи санкцію зазначеної статті в оскаржуваній постанові відповідач послався на пункт п. 9.2 «б» ПДР, яким передбачено, що перед перестроюванням, поворотом або розворотом водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зокрема, у відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Керуючись законом і правосвідомістю.

В матеріалах справи наявний диск з відеозаписом з камер спостереження на стаціонарному посту КП «Березань», який на думку відповідача підтверджує факт вчинення позивача адміністративного правопорушення. Однак, за результатами перегляду відеозапису, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за обставин, викладених у оскаржуваній постанові, не було зафіксовано, оскільки на ньому не відображено вчинення саме позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою ст. 122 КУпАП, не відображає ідентифікуючих ознак транспортного засобу позивача та взагалі є незрозумілими обставини порушення ПДР.

Інші докази на підтвердження обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема які встановлюють факт порушення п. 9.2 «б» ПДР, на що послався відповідач в оскарженій постанові та наявність чи відсутність адміністративного правопорушення і винність позивача в його вчиненні в матеріалах справи відсутні.

Крім того, згідно з поясненнями свідка ОСОБА_3 , наданих в судовому засіданні суду першої інстанції, на початку березня 2019 року вони з чоловіком рухалися на автомобілі RENAULT DUSTER. Виїхавши з м. Березань, вони зробили розворот в напрямку траси Київ-Харків, рухалися в правому крайньому ряду. Перелаштовуючись в середній ряд, водій увімкнув покажчик повороту. Свідок наголошує, що їй достеменно відомо, що водій увімкнув покажчик повороту, оскільки таке увімкнення в автомобілі супроводжується звуковим реллє. При цьому вони були зупинені на КП «Березань» та працівником поліції було повідомлено водію, що при перелаштуванні ним не було увімкнено покажчик повороту. На заперечення водія працівником поліції було надано для огляду відеозапис, з якого не можна було встановити ні марки автомобіля, ні номерного знаку.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема які встановлюють факт порушення п. 9.2 «б» ПДР. Відповідачем не виконаного обов`язку щодо збирання належних та допустимих доказів, що встановлюють вчинення позивачем адміністративного правопорушення, винність позивача в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, згідно частини другої статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з статті 72 КАС доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини четвертої статті 308 КАС докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів наголошує на тому, що відповідачем не було надано до суду будь-яких доказів чи пояснень відносно винесеної ним постанови та щодо вчинення позивачем зафіксованого у цій правопорушення.

Беручи до уваги принцип невинуватості особи, закріплений у Конвенції та Конституції України, та обов`язок суб`єкта владних повноважень доводити правомірність прийнятих ним рішень, закріплений у КАС, колегія суддів констатує, що відповідач жодним чином не довів правомірності оскаржуваної постанови, а тому у суду відсутні підстави вважати, що позивачем дійсно було вчинене адміністративне правопорушення внаслідок недотримання ПДР.

Доводи апелянта про те, що на відео з камер спостереження на стаціонарному посту «Березань» зафіксований факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, тому є безпідставними.

За такого правового регулювання та обставин справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 229, 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Поліцейського роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції Донцова Андрія Анатолійовича залишити без задоволення, а рішення Березанського міського суду Київської області від 23.05.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 08.07.2019.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

Судді:Н.В. Безименна

Я.М. Василенко