Справа № 641/6839/18
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 р. Справа № 641/6839/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 року (ухвалене суддею Мар`єнко Л.М.) по справі № 641/6839/18 за позовом ОСОБА_1 до Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Харкова від 23.04.2018 року по пенсійній справі № 185180/105 про відмову йому в перерахунку пенсії за віком по заробітній платі; зобов`язати відповідача провести йому перерахунок та призначення пенсії за віком, з урахуванням заробітної плати протягом знаходження його під час перебування в закордонному відрядженні в Алжирській Народній Демократичній Республіці за період з 16.12.1983 року до 20.07.1986 року; здійснити нарахування та забезпечити виплату всіх недоплачених сум пенсії, починаючи з 13.04.2018 року - дня його звернення до відповідача.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 року адміністративний позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Харкова від 23.04.2018 року про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за віком по заробітній платі; зобов`язано Слобожанське об`єднане управління Пенсійного Фонду України м. Харкова провести ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії за віком, з урахуванням заробітної плати протягом знаходження в закордонному відрядженні в Алжирській Народній Демократичній Республіці за період з 16.12.1983 року до 20.07.1986 року, починаючи з 13.04.2018 року; в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 року по справі № 641/6839/18 в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове, яким повністю відмовити в їх задоволенні.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню. Зазначає, що оскільки позивачу у період перебування на роботі за кордоном заробітна плата нараховувалась як в рублях, так і в валюті, то у нього відсутнє право на перерахунок пенсії по заробітній платі ОСОБА_1 .

Позивачем до суду апеляційної інстанції подано письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на те, що прийняте судом першої інстанції рішення законне та обґрунтоване, позивач просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 року по справі № 641/6839/18 без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що позивач перебуває на пенсійному обліку в Слобожанському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова та отримує пенсію за віком.

13.04.2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, з урахуванням середньомісячного заробітку роботи за кордоном в установах СРСР в період з 16.12.1983 року до 20.07.1986 року (а.с. 63).

Рішенням Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 23.04.2018 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено у перерахунку пенсії за віком по заробітній платі, з посилаючись на п. 2 п. 1 ст. 41 Закону України «Про загальнодержавне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховується: суми виплат (доходу), отриманих застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства , що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження; максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислялася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. Визначення розміру пенсії із заробітної плати, отриманої в іноземній валюті чинним пенсійним законодавством України не передбачено (а.с. 40).

Зі змісту трудової книжки позивача вбачається, що останній з 15.08.1974 року зарахований на посаду майстра виробничого навчання, 19.08.1999 року звільнений з посади майстра виробничого навчання (а.с. 7-9).

Відповідно до відомостей з архівної довідки № 244-с від 21.03.2018 року, виданої Федеральною казенною установою «Російський державний архів економіки», ОСОБА_1 в період з 16.12.1983 року до 20.07.1986 року перебував в закордонному відрядженні в Алжирській Народній Демократичній Республіці, в якості викладача. Також згідно вказаної архівної довідки, ОСОБА_1 виплачувався інвалютний оклад в розмірі 464 руб за місяць (а.с 12).

Оскільки відповідачем не було зараховано цей стаж при обчисленні пенсії, позивач звернувся з позовом до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовни,х вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач одержував заробітну плату перебуваючи у відрядженні на території Алжирської Народної Демократичної Республіки, за період з 16.12.1983 року по 20.07.1986 року та на всі виплати нараховано страхові внески (єдиний внесок), отже відповідачем безпідставно не враховано частини заробітку в інвалютних рублях при обчисленні пенсії позивачу. В іншій частині позовних вимог, а саме в частині зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком, з урахуванням заробітної плати протягом знаходження ОСОБА_1 під час перебування в закордонному відрядженні в Алжирській Народній Демократичній Республіці за період з 16.12.1983 року до 20.07.1986 року, починаючи з 13.04.2018 року відмовлено в зв`язку з тим, що пенсію за віком позивачу вже призначено.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058).

Як визначено в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Стосовно вимоги про можливість включення до заробітку, з якого обчислюється пенсія, коштів, отриманих в інвалютних рублях, суд апеляційної інстанції зазначає, що наведене поняття є умовним, і застосовувалось як одиниця обліку коштів. Виплата заробітку в інвалютних рублях відбувалась за обставин, коли організація виконувала роботи (надавала послуги) за кордоном за іноземну валюту, яку в обов`язковому порядку продавала Зовнішторгбанку СРСР, а останній, в свою чергу, конвертував таку валюту в інвалютні рублі для розрахунків з працівниками відповідної організації.

Нарахування коштів в інвалютних рублях на рахунок особи, яка працювала за кордоном, означало можливість придбання за ці кошти іноземної валюти (для розрахунків за кордоном), або отримання цих коштів у рублях для розрахунків на території СРСР. При цьому, балансова оцінка інвалютного рубля до рубля складала 1 до 1.

Отже, з огляду на викладене, для вирішення питання про можливість врахування при обчисленні пенсії заробітку, отриманого в інвалютних рублях, необхідно застосовувати загальні правила, визначені чинним законодавством.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», було передбачено включення у заробіток для обчислення пенсії всіх видів оплати праці, на які за діючими правилами нараховуються страхові внески.

Згідно із ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 року, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01.07.2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством для визначення розміру пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 27 цього закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим законом - на умовах передбачених абз.1 цієї частини. У разі подання застрахованою особою для обчислення розміру пенсії даних про заробітну плату (дохід) за період до 01.01.1992 року при визначенні коефіцієнта заробітної плати (доходу) середня заробітна плата за рік (квартал) у відповідному періоді вважається щомісячною середньою заробітною платою працівників, зайнятих у галузях економіки України, відповідного року (кварталу).

Пунктом 2 частини 1 статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Так, визначальним критерієм для включення відповідного заробітку до суми доходу, з якого обчислюється пенсія, є нарахування внесків на державне соціальне страхування.

Згідно із ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 72 Закону України «Про пенсійне забезпечення», при обчисленні середньомісячного заробітку працівникам за роботу за межами України враховується заробітна плата, яку вони одержували перед виїздом (статті 64 -67), або за їх вибором заробіток, що визначається відповідно до статті 73 цього Закону, а за умови сплати в цей період внесків до Пенсійного фонду України - на загальних підставах.

У статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» визначено, що іноземна валюта - це валюта готівкою, грошові знаки (банкноти, білети державної скарбниці, монети), що знаходяться в обігу і є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені або ті, що вилучаються з обігу, але підлягають обміну на грошові знаки, які знаходяться в обігу, платіжні документи у грошових одиницях іноземних держав та міжнародних розрахункових одиницях, кошти у грошових одиницях іноземних держав, міжнародних розрахункових одиницях та у діючій на території України валюті з вільною конверсією, які знаходяться на рахунках та вкладах у банківсько-кредитних установах на території України та за її межами.

Тобто, інвалютні карбованці не є іноземною валютою, а є умовною грошовою одиницею, яку використовували для безготівкового нарахування коштів радянським спеціалістам, які працювали за кордоном. Курс цієї умовної одиниці до карбованця СРСР становив один до одного.

В період з 16.12.1983 року по 20.07.1986 року позивачу для обрахунку пенсії враховано 0,07050 грн щомісячної заробітної плати, що підтверджується даними, наявними в довідці про заробітну плату для обчислення пенсії № 1212 від 10.09.2018 року, (а.с. 14). Також у вказаній довідці зазначено, що на всі виплати нараховано страхові внески (єдиний внесок).

Відповідачем, не надано будь-яких доказів того, що з сум, отримуваних позивачем в іноземній валюті, ним не сплачувалися внески на державне соціальне страхування.

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції позоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню, так як встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач одержував заробітну плату, перебуваючи у відрядженні на території Алжирської Народної Демократичної Республіки за період, з 16.12.1983 року до 20.07.1986 року, а відповідачем безпідставно не враховано частини заробітку за цей період при обчисленні пенсії позивача.

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Слобожанське об`єднане управління Пенсійного Фонду України м. Харкова провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком, з урахуванням заробітної плати протягом знаходження позивача в закордонному відрядженні в Алжирській Народній Демократичній Республіці за період, з 16.12.1983 року до 20.07.1986 року, починаючи з 13.04.2018 року - дня звернення ОСОБА_1 до Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Харкова.

Суд, переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 року - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 по справі № 641/6839/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич