Справа № 804/9852/15
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 липня 2019 року

Київ

справа №804/9852/15

адміністративне провадження №К/9901/12364/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Актив-банк" Луньо Ілля Вікторович на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М., Прокопчук Т.С. від 25.02.2016 у справі №804/9852/15 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Актив-банк" Луньо Іллі Вікторовича, третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк "Актив-банк» (далі - Уповноважена особа), треті особи - ОСОБА_2 , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування), в якому просила:

- визнати протиправними дії Уповноваженої особи щодо визнання нікчемними таких правочинів: договору ДФО-22-181472 від 17.06.2014, укладеного з ОСОБА_2 на користь третьої особи - ОСОБА_1 ; додаткового договору № 1 від 17.06.2014 до договору ДФО-22-181472 від 17.06.2014, укладеного з ОСОБА_1 ; транзакції з м/о № 4 від 17.06.2014 на суму 12100 євро;

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування за договором № ДФО-22-181472 строкового вкладу "Актив прибутковий" від 17.06.2014 у ПАТ "КБ "Актив-банк";

- зобов`язати Уповноважену особу подати до Фонду гарантування інформацію про позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "КБ "Актив-банк" за рахунок коштів Фонду гарантування за договором № ДФО-22-181472 строкового вкладу "Актив прибутковий" від 17.06.2014.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову.

Визнано протиправними дії Уповноваженої особи щодо визнання нікчемними правочинів: договору № ДФО-22-181472 від 17.06.2014, укладеного з ОСОБА_2 на користь третьої особи - ОСОБА_1 ; додаткового договору № 1 від 17.06.2014 до договору № ДФО-22-181472 від 17.06.2014, укладеного з ОСОБА_1 ; транзакції з м/о № 4 від 17.06.2014 на суму 12100 євро.

Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування за договором № ДФО-22-181472 строкового вкладу "Актив прибутковий" від 17.06.2014 у ПАТ "КБ "Актив-банк".

Зобов`язано Уповноважену особу подати до Фонду гарантування подати до Фонду гарантування інформацію про ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "КБ "Актив-банк" за рахунок коштів Фонду гарантування за договором № ДФО-22-181472 строкового вкладу "Актив прибутковий" від 17.06.2014.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги вказує, що з урахуванням положень пункту 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" позивач не може бути визнана особою, яка набула право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, позаяк банк уклав правочин, умови якого передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Уповноважена особа в силу положень ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" повідомляє про нікчемність правочину і вживає дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів. Також зазначає, що позивача правомірно не включено до загального реєстру вкладників ПАТ "КБ "Актив-банк" на підставі повідомлення про нікчемність правочинів (договорів) укладених з позивачем.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08 квітня 2016 року відкрито касаційне провадження за вищевказаною скаргою.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08 червня 2016 року зупинено касаційне провадження у вказаній справі до вирішення Конституційним Судом України справи за поданням Верховного Суду України щодо відповідності Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" положенням Конституції України.

Справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 11 липня 2019 року поновлено провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що згідно з договором позики № 1-Т від 12.06.2013 позивач надала ОСОБА_2 у позику власні кошти у сумі 12100 євро. Вказаний борг ОСОБА_2 став підставою для укладення на користь позивача договору № ДФО-22-181472 строкового вкладу "Актив прибутковий" від 17.06.2014 між ПАТ "КБ "Актив-банк" та ОСОБА_2 , з метою виконання ним зобов`язання з повернення суми позики.

17.06.2014 між ПАТ "КБ "Актив-банк" та ОСОБА_2 укладено на користь ОСОБА_1 договір № ДФО-22-181472 строкового вкладу "Актив прибутковий".

Згідно з платіжним дорученням № 4 від 17.06.2014 на депозитний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на підставі договору № ДФО-22-181472 строкового вкладу "Актив прибутковий перераховано кошти в сумі 12100 євро.

17 червня 2014 року між позивачем ( ОСОБА_1 ) та ПАТ "КБ "Актив-банк" було укладено додатковий договір № 1 до договору № ДФО-22-181472 строкового вкладу "Актив прибутковий", згідно з яким ОСОБА_1 набула права на вклад на суму 12100 євро та відповідно до цього набула статусу вкладника за основним договором. Вказаний договір є невід`ємною частиною основного договору і вступає в силу з моменту його підписання строронами.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.09.2014 № 545 "Про віднесення ПАТ "КБ "Актив-банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.09.2014 прийнято рішення № 79 про запровадження з 03.09.2014 тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "Актив-банк" та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "КБ "Актив-банк" Шевченка Олександра Володимировича.

03 грудня 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 134 "Про продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "Актив-банк", яким тимчасова адміністрація у ПАТ "КБ "Актив-банк" та повноваження Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "КБ "Актив-банк" продовжено до 30.12.2014.

23 грудня 2014 року Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 838 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "АКТИВ-БАНК".

24 грудня 2014 року на виконання постанови НБУ № 838 від 23.12.2014 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 158 Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "Актив-банк" та призначено Шевченка О.В . Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "КБ "Актив-банк" з 24.12.2014 по 23.12.2015.

У зв`язку з відкликанням банківської ліцензії та початком ліквідації ПАТ "КБ "Актив-банк", Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з 30.12.2014 розпочав виплати коштів вкладникам даного банку через установи банка-агента Фонду - ПАТ "ОТП Банк".

15 січня 2015 року позивач звернулася до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою та вимогою про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у банку ПАТ "КБ "Актив-банк".

27 січня 2015 року позивач звернулась до Уповноваженої особи з вимогою здійснити відшкодування коштів за вкладом, розміщеним у банку ПАТ "КБ "Актив-банк".

В березні 2015 року позивач отримала від Уповноваженої особи повідомлення від 24.02.2015 №530/03-4-1 про визнання нікчемними правочинів, що були укладені ПАТ "КБ "Актив-банк" з ОСОБА_2 та позивачем.

16 квітня 2015 року позивач отримала від Фонду гарантування лист № 02-036-11067/15, яким повідомлено, що саме Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 179 від 30.09.2015 змінено Уповноважену особу, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ "КБ "Актив-банк". Згідно з даним рішенням призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "КБ "Актив-банк" провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Луньо Іллі Вікторовичу з 01.10.2015.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ "КБ "Актив-банк" не мав законних підстав для укладання договору № ДФО-22-181472 від 17.06.2014 з ОСОБА_2 на користь позивача, а також додаткового договору № 1 від 17.06.2014, оскільки при укладенні вказаних договорів було прямо порушено заборону регулятора викладену в постанові Правління НБУ № 349/БТ від 12.06.2014 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Актив-банк" щодо зупинення в ПАТ "КБ "Актив-банк" здійснення операцій щодо залучення вкладів (депозитів) у національній та іноземній валюті, здійснення операцій з відкриття вкладних (депозитних) рахунків та поточних рахунків фізичним особам, щодо зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються з рахунків, відкритих в ПАТ "КБ "Актив-банк".

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачем не надано жодного належного доказу, який би свідчив про поважність причин не включення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування. Уповноваженою особою не надано доказів встановлення нікчемності правочину неплатоспроможного банку, що зазначені в ч. 3 ст. 38 Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VІ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VІ), чи доказів, які б свідчили, що укладений позивачем правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Колегія суддів, дослідивши спірні правовідносини, зазначає таке.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом № 4452-VI (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)).

Пунктом 3 та 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;

вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Частиною 1 ст. 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону № 4452-VI не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України".

Частинами 3 і 5 цієї статті також передбачено, що виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09 серпня 2012 року № 14 (далі - Положення № 14), передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад (до вкладів відносяться і кошти, розміщені на банківських рахунках), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів ФГВФО у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється ФГВФО відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.

Отже, відшкодування Фондом коштів відбувається лише вкладникам за наявними у банку вкладами в межах граничної суми відшкодування. При цьому обов`язковими умовами, за яких відповідні кошти вважаються вкладом, а особа - вкладником, є залучення банком таких коштів від особи чи для неї на підставі договору банківського вкладу, банківського рахунку або на підставі іменного депозитного сертифіката.

Суд касаційної інстанції зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, на дату прийняття постанови Правління НБУ № 545 від 02.09.2014 «Про віднесення ПАТ «КБ «Актив-банк» до категорії неплатоспроможних» на депозитному рахунку позивача № НОМЕР_1 , відкритому відповідно до договору строкового вкладу "Актив прибутковий" №ДФО-22-181472 від 17.06.2014 року, перебували кошти в сумі 12100 євро.

Кошти на рахунок позивача було зараховано 17.06.2014 відповідно до платіжного доручення № 4 від 17.06.2014 (а.с. 14).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач є вкладником у розумінні приписів ст. 2 Закону №4452-VI, вклад розміщено на рахунку в ПАТ «КБ «Актив-банк» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі ст. 26 Закону №4452-VI. При цьому Уповноваженою особою не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «КБ «Актив-банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до приписів Закону №4452-VI.

Отже, позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку після отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання Уповноваженої особи подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «КБ «Актив-банк» за рахунок Фонду, на що правильно вказав суд апеляційної інстанції.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 802/351/16-а.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про наявність правових підстав для визнання протиправними дій Уповноваженої особи щодо визнання нікчемними правочинів: договору № ДФО-22-181472 від 17.06.2014, укладеного з ОСОБА_2 на користь третьої особи - ОСОБА_1 ; додаткового договору № 1 від 17.06.2014 до договору № ДФО-22-181472 від 17.06.2014, укладеного з ОСОБА_1 ; транзакції з м/о № 4 від 17.06.2014 на суму 12100 євро, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 38 Закону № 4452-VI Уповноважена особа зобов`язана забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 цієї статті.

За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 Закону № 4452-VI, виявляються правочини, які є нікчемними на підставі закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа Фонду чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі закону (ч. 2 ст. 215 ЦК України та ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів ПАТ КБ «Актив-банк» із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом, який прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Така позиція відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах №910/12294/16 від 11 квітня 2018 року, №910/24198/16 від 16 травня 2018 року та №819/353/16 від 04 липня 2018 року.

Оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й вкладників банку), тому не може порушувати будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу.

Отже, права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

Встановлена правова природа згаданого наказу (повідомлення про нікчемність) унеможливлює здійснення судового розгляду вимог про визнання протиправними дій уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемними правочинів: договору № ДФО-22-181472 від 17.06.2014, укладеного з ОСОБА_2 на користь третьої особи - ОСОБА_1 ; додаткового договору № 1 від 17.06.2014 до договору № ДФО-22-181472 від 17.06.2014, укладеного з ОСОБА_1 ; транзакції з м/о № 4 від 17.06.2014 на суму 12100 євро, відтак не може бути розглянута у судовому порядку (в тому числі в адміністративних, цивільних, господарських судах), а тому провадження у цій частині адміністративної справи підлягає закриттю.

Вказана правова позиція була викладена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 802/351/16-а.

Отже, постанова суду апеляційної інстанції в частині визнання протиправними дій Уповноваженої особи щодо визнання нікчемними правочинів: договору № ДФО-22-181472 від 17.06.2014, укладеного з ОСОБА_2 на користь третьої особи - ОСОБА_1 ; додаткового договору № 1 від 17.06.2014 до договору № ДФО-22-181472 від 17.06.2014, укладеного з ОСОБА_1 ; транзакції з м/о № 4 від 17.06.2014 на суму 12100 євро, слід скасувати та закрити провадження у справі в цій частині.

З приводу посилань заявника касаційної скарги на те, що спірний правочин було укладено в період дії обмежень, встановлених постановою Правління НБУ від 12.06.2014 № 349/БТ, зі змінами від 26.06.2014 №382/БТ "Про віднесення ПАТ "КБ "Актив-банк" до категорії проблемних», відповідно до якої були встановлені обмеження в його діяльності, зокрема, щодо зупинення здійснення операцій: в частині залучення у вклади (депозити) коштів від фізичних осіб, з відкриття вкладних (депозитних) рахунків та поточних рахунків (в тому числі карткових) фізичним особам, в частині зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються з рахунків, відкритих у ПАТ "КБ "Актив-банк", колегія суддів касаційного суду зазначає, що відповідно до приписів ст. 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» положення вказаної постанови є банківською таємницею, доказів обізнаності позивача з її положеннями відповідачем надано не було, як і не надано, всупереч приписів ст. 71 КАС України (в редакції, чинній на час ухвалення рішень судами) доказів доведення керівництвом банку такої інформації і до відповідальних працівників банку, якими було оформлено з позивачем спірний договір депозитного вкладу.

Згідно з ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Частиною 1 статті 354 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 341, 345, 349, 351, 354, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-банк" Луньо Іллі Вікторовича задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправними дій Уповноваженої особи щодо визнання нікчемними правочинів: договору № ДФО-22-181472 від 17.06.2014, укладеного з ОСОБА_2 на користь третьої особи - ОСОБА_1 ; додаткового договору № 1 від 17.06.2014 до договору № ДФО-22-181472 від 17.06.2014, укладеного з ОСОБА_1 ; транзакції з м/о № 4 від 17.06.2014 на суму 12100 євро, скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити.

В решті постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді Л.Л. Мороз

А.І. Рибачук