Справа № П/811/3349/15
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2019-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2019 року м. Дніпросправа № П/811/3349/15
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги - Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.01.2019р. у справі №П/811/3349/15
за позовом:ОСОБА_1
до: про:- Міністерства внутрішніх справ України; - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області; - Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області; - Національної поліції України; - Гайворонського районного відділу Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

12.11.2015р. ОСОБА_1 , за допомогою засобів поштового зв`язку, звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення та зобов`язання вчинити певні дії, судом першої інстанції позов зареєстровано 13.11.2015р. / а.с. 12,2-4 том 1/

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.11.2015р. /а.с. 14 том 1/, з урахуванням ухвали суду першої інстанції від 01.12.2015р. /а.с. 24 том 1/, вищезазначений адміністративний позов ОСОБА_1 було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення зазначених судом недоліків адміністративного позову.

На виконання вимог вищезазначених ухвал судом першої інстанції 30.11.2015р. зареєстровано уточнений адміністративний позов ОСОБА_1 / а.с. 16-19 том 1/ та 11.12.2015р. зареєстровано доповнений адміністративний позов/ а.с. 27-30 том 1/, у якому, серед іншого, позивачем визначено коло відповідачів за її позовом та уточнено позовні вимоги, а саме позивач просила суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ УМВС України в Кіровоградської області №383 с/с від 06.11.2015 р. у частині її звільнення за п. 64 "г" (через скорочення штату);

- поновити її на службі до відомства МВС України та зобов`язати МВС України працевлаштувати її відповідно до ч.3 ст.184 КЗпП України;

- стягнути з МВС України на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу помісячно з дня звільнення до виконання судового рішення про поновлення на службі;

- стягнути з МВС України на її користь 15000,00 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.12.2015р. відкрито провадження у справі №П/811/3349/15 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України), Управління Міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області (далі - УМВС в Кіровоградській області), Головного управління Національної поліції Кіровоградської області (далі - ГУ НП Кіровоградської області), про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, та справу призначено до судового розгляду /а.с. 1 том 1/.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.02.2016р. у справі №П/811/3349/15 до участі у розгляді справи у якості відповідачів залучено Національну поліцію України та Гайворонський районний відділ Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області (далі - Гайворонський РВ МВС України в Кіровоградській області ) / а.с. 172 том 1/.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.05.2016р. у справі №П/811/3349/15 ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову відмовлено у повному обсязі / а.с. 195-197 том 2/.

Позивач, не погодившись з вищезазначеним рішення суду першої інстанції від 27.05.2016р., оскаржила його в апеляційному порядку, але ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2016р. у справі №П/811/3349/15 апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.05.2016р. у справі №П/811/3349/15 залишена без змін / а.с. 32-34 том 3/.

Позивач у справі оскаржила вищезазначені рішення суду першої та апеляційної інстанції в касаційному порядку / а.с. 39-43 том 3/ та постановою Верховного суду від 20.06.2018р. у справі №П/811/3349/15 касаційна скарга ОСОБА_1 задоволена, постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.05.2016р. та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2016р. у справі №П/811/3349/15 скасовані, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції / а.с. 117-123 том 3 /.

09.10.2018р. матеріали справи №П/811/3349/15 надійшли до Кіровоградського окружного адміністративного суду /а.с. 132 том 3/ та ухвалою суду першої інстанції від 16.10.2018р. справу №П/811/3349/15 призначено до судового розгляду /а.с. 134 том 3/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові, з урахуванням остаточного уточнення позовних вимог / а.с. 222-223 том 3, а.с. 26,30-31 том 4,/ на те, вона з 15.08.1995 р. проходила службу на різних посадах в органах внутрішніх справ України, наказом УМВС України в Кіровоградській області №92 о/с від 10.03.2015 р. її призначено на посаду дільничного інспектора міліції СДІМ МГБ Гайворонського РВ, а наказом УМВС України в Кіровоградській області №383 о/с від 06.11.2015р. її, капітана міліції, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в області, звільнено у запас Збройних сил за п.64 «г» (через скорочення штатів) Положення №114 та згідно п.п.10, 11 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію». Вона вважає такий наказ відповідача та своє звільнення безпідставним, відповідачем під час її звільнення було порушено вимоги чинного законодавства звільнення працівників через скорочення штату, відповідач під час звільнення не звернув уваги та не розглянув її рапорт від 26.10.2015р. та її заяву від 07.11.2015р., у яких вона зазначала про те, що надає згоду на продовження служби в новоствореному органі - Національній поліції України, відповідач у встановлені КЗпП України строки не попереджав її про скорочення чисельності штату та можливе звільнення через скорочення штату. Крім цього під час її звільнення відповідач не звернув увагу на те, що вона має на утриманні двох дітей, яких виховує та утримує сама, і це надає їй переважне право на залишення на роботі та подальше працевлаштування, але таке право було відповідачами порушено. Отже УМВС України в Кіровоградській області, звільняючи її за скороченням штатів, не вчинив заходів для забезпечення її подальшого працевлаштування на службі в органах внутрішніх справ України при скороченні штатів, яке відбулось внаслідок ліквідації одного органу внутрішніх справ та створення іншого органу, не з`ясував наявність у неї намірів подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ та не було запропоновано їй а ні аналогічну посаду, а ні нижчу, ніж ту, на якій вона проходила службу, тому вона вважає, що, не запропонувавши їй продовжувати службу на іншій посаді, відповідачем порушено норми діючого законодавства України щодо можливості подальшого використання позивача на службі в органах внутрішніх справ України, оскільки позивач має достатній досвід у роботі, знання, відповідну кваліфікацію, бажання працювати в поліції та відповідає вимогам поліцейського, що передбачені діючим законодавством України. Тому просила суд:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) УМВС України в Кіровоградській області, ГУ НП в Кіровоградській області та Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області щодо неправомірності її звільнення з органів внутрішніх справ;

- визнати протиправним та скасувати наказ УМВС України в Кіровоградській області № 383о/с від 06.11.2015р. в частині звільнення її з 6 листопада 2015 року із займаної посади у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 ( через скорочення штатів);

- поновити її на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції громадської безпеки Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області з 06 листопада 2015;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити їй грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу з 06.11.2015р. по день ухвалення рішення суду про поновлення на службу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 та у відповідності до постанови Верховного суду України від 21 вересня 2017 року № 6-2597цс16, без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів, розрахунок провести помісячно;

- визнати протиправними дії (бездіяльність) УМВС України в Кіровоградській області, ГУ НП в Кіровоградській області та Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області щодо неправомірної відмови у прийнятті її на службу до Національної поліції;

- зобов`язати УМВС України в Кіровоградській області розглянути рапорт, поданий нею 06 листопада 2015 року про звільнення за п. 64 «з» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ ( у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу ( службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації).

- зобов`язати ГУ НП у Кіровоградській області розглянути її кандидатуру для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України « Про Національну поліцію» та видати відповідний наказ з цього приводу;

- стягнути на її користь моральну шкоду у сумі 15000 гривень.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.01.2019р. у справі №П/811/3349/15 адміністративний позов задоволено частково; - визнано протиправними дії (бездіяльність) УМВС України в Кіровоградській області, ГУ НП в Кіровоградській області та Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області щодо неправомірності звільнення ОСОБА_1 органів внутрішніх справ; - визнано протиправним та скасовано наказ УМВС України в Кіровоградській області № 383 о/с від 06.11.2015р. в частині звільнення ОСОБА_1 з 6 листопада 2015 року із займаної посади у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (через скорочення штатів); - поновлено ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області з 06 листопада 2015 року; - зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу з 06.11.2015р. по 25.01.2019р. в розмірі 116440 грн. 61 коп. ; - визнано протиправними дії (бездіяльність) УМВС України в Кіровоградській області, ГУ НП в Кіровоградській області та Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області щодо неправомірної відмови у прийнятті ОСОБА_1 на службу до Національної поліції; - зобов`язано УМВС України в Кіровоградській області розглянути рапорт, поданий ОСОБА_1 06.11.2015р. про звільнення за п.64 «з» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ ( у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу ( службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади ( установи, організації); - зобов`язано ГУ НП у Кіровоградській області розглянути кандидатуру ОСОБА_1 для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» та видати відповідний наказ з цього приводу; - стягнуто з УМВС України в Кіровоградській області на користь позивача заподіяну моральну шкоду в розмірі 5000 грн.; в задоволенні іншої частини позовних вимог - відмолено. / а.с. 75-84 том 4/.

Вищезазначене рішення суду першої інстанції, в частині поновлення на посаді та стягнення заробітної плати у межах грошового забезпечення, без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів, за 1 місяць допущено судом першої інстанції до негайного виконання / а.с. 75-84 том 4/.

Відповідач - ГУ НП в Кіровоградській області, не погодившись з вищезазначеним рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справу з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції від 25.01.2019р. в частині задоволених позовних вимог скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі / а.с. 131-137 том 4/.

Відповідач - УМВС України в Кіровоградській області, не погодившись з вищезазначеним рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи не було з`ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення, та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справу з порушенням норм права, просив рішення суду першої інстанції від 25.01.2019р. в частині задоволених позовних вимог скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі / а.с. 141-149 том 4/.

22.03.2019р. адміністративна справа №П/811/3349/15, разом з матеріалами апеляційних скарг відповідачів, надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду /а.с. 156 том 4/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 25.03.2019р. у справі №П/811/3349/15 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ГУ НП в Кіровоградській області та УМВС України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.01.2019р. у справі №П/811/3349/15 /а.с. 60 том 4/, та справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на 24.04.2019р. / а.с.161 том 4/, про що судом було повідомлено учасників справи / а.с. 162-164 том 4/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.04.2019р. у справі №П/811/3349/15 справу за апеляційними скаргами ГУ НП в Кіровоградській області та УМВС України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.01.2019р. призначено до розгляду у судовому засіданні о 16-00 годин 24.04.2019р. /а.с. 188 том 4/, про що судом було повідомлено учасників справи / а.с. 189-194 том 4/.

Позивач, у письмовому відзиві на апеляційні скарги / а.с. 199-216 том 4/, заперечувала проти доводів апеляційних скарг та посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було об`єктивно та повно з`ясовано усі обставини справи та зроблено обґрунтовані висновки, просила апеляційні скарги ГУ НП в Кіровоградській області та УМВС України в Кіровоградській області залишити без задоволення, але посилаючись на те, що з моменту прийняття рішення судом першої інстанції у цій справі відповідача - УМВС України в Кіровоградській області, ліквідована тому вона вважає доцільним змінити абзац 5 та 9 рішення суду першої інстанції від 25.01.2019р. та зазначити, що середній заробіток та моральну шкоду на її користь необхідно стягнути з ГУ НП в Кіровоградській області замість УМВС України в Кіровоградській області, а також просила стягнути з ГУ НП у Кіровоградській області на її користь заробітну плату з 29.01.2015р. по день ухвалення апеляційним судом рішення у справі.

Також позивачем у справі надіслано на адресу суду клопотання про заміну відповідача / а.с. 222-223 том 4/, у якому вона просить замінити відповідача - Гайворонський районний відділ Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, стан якого з 05.02.2019р. - припинено, на Гайворонський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області / а.с. 222-223 том 4/.

Вирішуючи вищезазначене клопотання позивача, колегія суддів враховуючи, що в матеріалах цієї адміністративної справи відсутні будь-які належні письмові докази стосовно того, що Гайворонський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області є правонаступником Гайворонського районний відділ Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, що виключає можливість здійснення процесуального правонаступництва відповідно до ст. 52 КАС України, вважає за необхідне у задоволенні такого клопотання позивачу відмовити.

У судовому засіданні 24.04.2019р., через відсутність відомостей щодо повідомлення усіх учасників справи про день, годину та місце розгляду справи , розгляд адміністративної справи №П/811/3349/15 у судовому засіданні відкладено на 16-00 годин 29.05.2019р. / а.с. 22 том 5/, про що судом було повідомлено учасників справи / а.с. 23,25-28 том 5/.

У судовому засіданні 29.05.2019р. представник відповідачів - ГУ НП в Кіровоградській області та УМВС України в Кіровоградській області, підтримав доводи викладені у апеляційних скаргах відповідачів, надав свої пояснення щодо обставин справи та приймав участь у дослідженні судом апеляційної інстанції доказів у справі, та за його клопотанням у апеляційному розгляді цієї справи оголошено перерву до 15-00 годин 19.06.2019р. з метою надання представнику відповідачів часу для підготовки до судових дебатів / а.с. 57-58 том 5/, про що судом було повідомлено інших учасників справи / а.с. 59-63, 67-69 том 5/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.06.2019р. у справі №П/811/3349/15 справу за апеляційними скаргами ГУ НП в Кіровоградській області та УМВС України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.01.2019р. призначено до розгляду у судовому засіданні о 15-00 годин 19.06.2019р. в режимі відеоконференції / а.с. 75 том 5/.

У зв`язку з тим, що суддя Панченко О.М., яка входить до складу колегії суддів, що розглядає справу №П/811/3349/15, 19.06.2019р. перебувала у відрядженні адміністративну справу №П/811/3349/15 було знято з розгляду та розгляд справи в режимі відеоконференції перенесено на 15-00 годин 02.07.2019р. / а.с. 78 том 5/, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством порядок та строки було повідомлено учасників справи / а.с. 79-84,86-90 том 5/.

У судовому засіданні 02.07.2019р. представник відповідачів - ГУ НП в Кіровоградській області та УМВС України в Кіровоградській області, який брав участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, просив суд апеляційні скарги відповідачів задовольнити, рішення суду першої інстанції від 25.01.2019р. у цій справі в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі.

Позивач, представники відповідачів - УМВС України, Національної поліції України, Гайворонського РВ МВС України в Кіровоградській області, у судове засідання 02.07.2019р. не з`явились. Позивач та відповідачі - УМВС України, Національна поліція України, Гайворонський РВ МВС України в Кіровоградській області, про день, годину та місце розгляду справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції о 15-00 годин 02.07.2019р. апеляційним судом повідомлені належним чином / а.с. 79-84,108-111 том 5/. За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та представників відповідачів - УМВС України, Національної поліції України, Гайворонського РВ МВС України в Кіровоградській області.

Заслухавши у судових засіданнях під час апеляційного розгляду справи представника відповідачів - ГУ НП в Кіровоградській області та УМВС України в Кіровоградській області, перевіривши доводи апеляційних скарг, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи судом першої інстанції встановлено, та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач у справі - ОСОБА_1 , проходила службу в органи внутрішніх справ з 15.08.1995р., остання посада - дільничний інспектор міліції сектору дільничних інспекторів міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області, спеціальне звання - капітан міліції / а.с. 10 том 1/.

Позивачем у справі, через наявне бажання проходити службу в новоствореному органі- Національній поліції України , 06.11.2015р. було направлено на ім`я начальника УМВС України в Кіровоградській області рапорт, про перехід у встановленому порядку в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади / а.с. 89 том 1/.

З наданої суду відповідачем у справі - ГУ НП в Кіровоградській області, ксерокопії вищезазначеного рапорту позивача / а.с. 89 том 1/ вбачається, що на ньому начальником Гайворонського РВ УМВС України в Кіровоградській області поставлено резолюцію про заперечення по суті викладеного в рапорті.

Наказом УМВС України в Кіровоградській області №383 о/с від 06.11.2015р. ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів УРСР №114 від 29.07.1991р., (через скорочення штатів) / а.с. 5 том 1/, і цей наказ є предметом оскарження у цій адміністративній справі.

Відповідно до п. 8, 9 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію», який прийнято Верховною Радою України 02.07.2015р. (далі - Закон), з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів. Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Згідно пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Зазначені в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Оскільки Закон України «Про Національну поліцію» було опубліковано 06.08.2015 р. у №141-142 газети «Голос України», то вищевказаний тримісячний термін попередження про вивільнення сплинув 06.11.2015 року.

Пунктом 11 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», передбачено, що перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до «Прикінцевих та перехідних положень» цього Закону.

Пунктом 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів УРСР №114 від 29.07.1991р., в редакції постанови Кабінету міністрів України №885 від 28.10.2015 р. чинної на день звільнення позивача, (далі - Положення) передбачено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Отже, вищенаведені норми Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про національну поліцію» та Положення, які зазначені як підстава для звільнення позивача у наказу №383 о/с від 06.11.2015р., свідчать про наявність трьох підстав для звільнення особи зі служби через скорочення штатів, а саме:

- при відмові працівника міліції від проходження служби в поліції;

- не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення;

- при відсутності можливості подальшого використання на службі.

що у свою чергу дає можливість зробити висновок про те, що під час вирішення питання щодо звільнення за скороченням штату, начальник органу прямо зобов`язаний розглянути можливість подальшого використання на службі особи, що звільняється.

Але під час розгляду цієї справи встановлено, що відповідач - УМВС України в Кіровоградській області, який у спірних відносинах, які пов`язані із проходженням позивачем служби в органах внутрішніх справ, що є публічною службою, виступає у якості суб`єкта владних повноважень, не тільки жодним чином не обґрунтував відсутність можливості подальшого використання позивача на службі, не врахував відсутність відмови позивача від проходження служби в поліції у зв`язку із поданим позивачем 06.11.2015р. рапортом, та не перевірив взагалі можливість реалізації права позивача на прийняття на службу до поліції, а саме до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, та залишив поза увагою поданий ОСОБА_1 06.11.2015р. на ім`я начальника УМВС України в Кіровоградській області рапорт / а.с. 89 том 1/, у якому нею було висловлено бажання проходити службу в Національної поліції в Кіровоградській області.

При цьому колегія суддів критично оцінює посилання відповідачів під час розгляду справи щодо порушення позивачем під час подання рапорту вимог щодо його оформлення та звернення з цим рапортом до начальника УМВС, тоді як цей рапорт повинен бути адресованим начальнику ГУ НП, оскільки звернення 06.11.2015р. позивача із рапортом на ім`я начальнику УМВС в Кіровоградській області жодним чином не заперечує та не спростовує того, що вона скористалася наданим їй Законом України «Про національну поліцію» правом заявити про свій намір проходити службу в поліції, яке у свою чергу кореспондується з обов`язком роботодавця розглянути питання щодо можливого використання працівника міліції на службі або передати вирішення цього питання за належністю (з огляду на те, що в органах внутрішніх справ передбачалися зміни в організації і вирішення питань стосовно працевлаштування працівників міліції віднесено до компетенції новоутвореного відомства), при цьому також колегія суддів враховує, що ГУ НП в Кіровоградський області утворено 07.11.2015р. /а.с. 100 том 1/, тоді як положення, зокрема, пунктів 8 - 10 розділу ХІ Закону України «Про національну поліцію» набрали чинності - з 06.08.2015р., що свідчить про відсутність об`єктивної можливості звернення позивача 06.11.2015р. із рапортом до керівництва ГУ НП в Кіровоградській області, що не спростовує факту виконання позивачем вимог Закону України «Про національну поліцію» щодо виявлення бажання проходити службу в поліції шляхом подання відповідного рапорту.

Аналіз положень п.9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» дає можливість зробити висновок про те, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції, а посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення зазначеного Закону, з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Пунктом п. 1 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію», передбачено, що цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім: 1) пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування (перше опублікування 06.08.2015 р.).

Отже з урахуванням наведеного п. 9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» набрав чинності з 07.08.2015 р.

Враховуючи вищенаведені норми законодавства, яке регулює спірні відносини, з урахуванням дати набрання ними чинності, колегія суддів вважає, що в порушення вимог п.9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію», з моменту опублікування цього Закону (з 06.08.2015 р.) та до прийняття спірного наказу (06.11.2015 р.) про звільнення позивача за п.64 «г» (через скорочення штату) ОСОБА_1 не було запропоновано жодної посади (рівнозначної, вищої чи нижчої) в органах поліції, та взагалі не було перевірено можливості її подальшого використання на службі та відповідності вимогам поліцейського у порушення п. 9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за наявності виявленого ОСОБА_1 у відповідному рапорті від 06.11.2015 р. бажання продовжити службу в органах Національної поліції, та не вирішено питання про переведення позивача до ГУ НП в Кіровоградській області.

Так ст. 49 Закону України «Про Національну поліцію», якою встановлено вимоги до кандидатів на службу в поліції, передбачено, що на службу в поліцію можуть бути прийняті громадяни України віком від 18 років, які мають повну загальну середню освіту, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, які володіють українською мовою.

Та положеннями цієї статті встановлено певні обмеження, відповідно до яких незалежно від професійних та особистих якостей, рівня фізичної підготовки та стану здоров`я на службу в поліції не можуть бути прийняті особи у випадках, визначених ч.2 ст. 61 цього Закону, а також особи які: 1) відмовляються від взяття на себе зобов`язань дотримуватися обмежень та/або від складання Присяги поліцейського, визначених законом; 2) особи, які звільнені або мали бути звільнені з посад на підставі Закону України «Про очищення влади».

Відповідно до ст. 50 зазначеного Закону громадяни України, які виявили бажання вступити на службу в поліції, з метою визначення стану їхнього здоров`я зобов`язані пройти медичні обстеження, а також перевірку рівня фізичної підготовки, психофізіологічне обстеження, обстеження на предмет виявлення алкогольної, наркотичної та токсичної залежності в порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ України. Громадяни України, які виявили бажання вступити на службу в поліції, за їхньою згодою проходять тестування на поліграфі. Відповідно до порядку, встановленого законом, щодо осіб, які претендують на службу в поліції, проводиться спеціальна перевірка, порядок проведення якої визначається законом та іншими нормативно-правовими актами.

Обмеження, пов`язані зі службою в поліції визначені ст. 61 Закону України «Про національну поліцію»

Судом встановлено, та підтверджено дослідженими судом належними письмовими доказами, які долучені до матеріалів справи, що позивач у справі - ОСОБА_1 , до звільнення проходила службу на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в області, має спеціальне звання капітана міліції, в органах МВС з 15.08.1995р., має вислугу років станом на 06.11.2015р. ( день звільнення) у календарному обчисленні 20 років 03 місяці 01 день, та обмежень, пов`язаних зі службою у поліції згідно до ст. 61 Закону України «Про національну поліцію» не має.

Враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що оскільки на момент прийняття спірного наказу, в частині звільнення позивача через скорочення штату з 06.11.2015р., ГУ НП в Кіровоградській області, в якому висловила бажання проходити службу позивач - ОСОБА_1 , у своєму рапорті від 06.11.2015р., ще не було утворено, це зумовило порушення її права на подання заяви особисто до такого органу поліції з висловленням бажанням проходити службу саме у такому органі поліції та взагалі, розгляду її кандидатури на посаду в поліції, а відповідач - УМВС України в Кіровоградській області, формально підійшов до розгляду рапорту позивача, мотивуючи це тим, що вона бажання продовжити службу в Національній поліції не заявляла, подала рапорт з порушенням затвердженої єдиної форми рапорту, що фактично свідчить про бездіяльність відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, з вирішення питання віднесеного чинним законодавством до його компетенції.

Крім цього колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідач - УМВС України в Кіровоградській області, під час прийняття наказу про звільнення ОСОБА_1 , який є предметом оскарження у цій справі, не врахував, що відповідно до п.17 розд. 2 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, позивач у справі, яка є матір`ю двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яких утримує та виховує самостійно / а.с. 6,9 том 1/, користуються всіма правами і пільгами, встановленими законодавством, що свідчить про те, що на позивача у справі поширюються норми ч. 3 ст. 184 КЗпП України, якими встановлені гарантії при прийняті на роботу і заборона звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей, а саме звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - ч.6 ст.179), одиноких матерів при наявності дитини віком до 14 років або дитини -інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням.

Отже, оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду справи у їх сукупності, приймаючи до уваги наведені норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що відповідач у справі - УМВС України в Кіровоградській області, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, під час прийняття наказу №383 о/с від 06.11.2015р. про звільнення ОСОБА_1 , який є предметом оскарження у цій справі, діяв не у спосіб, який визначено чинним законодавством, що є підставою для скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень, тому суд першої інстанції зробив правильний висновок про необхідність визнання протиправним та скасування такого наказу.

Відповідно до п.24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов`язків, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

З наданих суду під час розгляду справи ксерокопій витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців / а.с. 100-101 том 1/ станом на 06.11.2015р. відповідач - УМВС України Кіровоградській області перебуває в стані припинення, а державна реєстрація Головного Управління Національної поліції в Кіровоградській області проведена 07.11.2015 р., номер запису: 1 010164, тобто на наступний день після звільнення позивача.

При цьому Верховним судом України, у постанові від 28.10.2014 р., наведено правовий висновок стосовно того, що встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи. При цьому, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України №730 від 16.09.2015 р. «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», постановлено ліквідувати УМВС України в Кіровоградській області та утворити Управління Національної поліції в Кіровоградській області.

Згідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Відповідно до ч.4 ст.91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи припиняється з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що наведені фактичні обставини справи з урахуванням норм чинного законодавства, які встановлюють порядок припинення юридичних осіб, свідчать про те, що на момент прийняття судом першої інстанції рішення у цій справі УМВС України в Кіровоградській області не було припинено у розумінні Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», та основні функції міліції, певним територіальним органом якої є УМВС України в Кіровоградській області, перейшли до створеної Національної поліції України, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що порушене право позивача з урахуванням положень п.24 Положення підлягає захисту шляхом поновлення на тій посаді та у тому органі, з якої вона була протиправно звільнена, а саме на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції міліції громадської безпеки Гайворонського відділу УМВС України в області з дати її незаконного звільнення, тобто з 06.11.2015 року, і заявлені позивачем у цій частині вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки під час розгляді цієї справи судом встановлено, що позивач своєчасно скористалася наданим їй Законом правом заявити про свій намір проходити службу в поліції, а обов`язком роботодавця є розглянути питання щодо можливого використання працівника міліції на службі або передати вирішення цього питання за належністю (з огляду на те, що в органах внутрішніх справ передбачалися зміни в організації і вирішення питань стосовно працевлаштування працівників міліції віднесено до компетенції новоутвореного відомства), і цей обов`язок відповідачем не було виконано, то з урахуванням положень ст. 47, 48 Закону колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано зобов`язав відповідача - ГУ НП в Кіровоградській області розглянути кандидатуру позивача для зайняття посади у відповідності до ст. 49, п. 9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» у ГУ НП в Кіровоградській області та видати відповідний наказ з цього приводу.

Вирішуючи заявлені позивачем у справі позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який пов`язано з незаконним звільненням позивача, суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що з урахуванням проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ вона отримує грошове забезпечення, розмір якого визначено відповідною довідкою, яка була надана суду відповідачем під час розгляду справи / а.с. 88 том 1/ , в якій зазначено, середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 складає 98,93 грн., середньомісячне грошове забезпечення складає 2967,90 грн., та з урахуванням ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оплату праці», положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995р., з урахуванням того, що середньоденне грошове забезпечення позивача, яке обраховано відповідачем, становить 98,93 грн. / а.с. 88 том 1/, кількість днів вимушеного прогулу станом на 25.01.2019р. (дата прийняття рішення судом першої інстанції) з дати прийняття наказу про звільнення - 06.11.2015р., становить 1177 календарних днів, і цей спір розглядався більше одного року не з вини позивача, та визначив що у даному випадку сума середнього грошового забезпечення, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача через незаконне звільнення останнього за час вимушеного прогулу становить 116440,61 грн. за наступним розрахунком : 98,93 грн. середньоденне грошове забезпечення позивача * 1177 календарних днів вимушеного прогулу = 116440 грн. 61 коп. (сто шістнадцять тисяч чотириста сорок гривень шістдесят одна копійка ).

Щодо заявлених позивачем позовних вимог про стягнення з УМВС в Кіровоградській області на користь позивача моральної шкоди в сумі 15000 грн., в обґрунтування яких позивач посилалась на те, що незаконне звільнення її зі служби в органах внутрішніх справ призвело до моральних переживань та негативних наслідків немайнового характеру , що виникли в результаті її душевних страждань, яких вона зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси, майнового стану, службового становища, яке вона займала, причинного зв`язку між завданими душевними стражданнями їй від протиправної поведінки відповідачів стосовно неї та членів її сім`ї, то колегія суддів приймаючи до уваги положення ст. 237-1 КЗпП України, п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р., вважає, що оскільки дії УМВС в Кіровоградській області щодо незаконного звільнення позивача із займаної посади, спричинили моральні страждання, і оцінюючи при цьому тривалість, характер моральних страждань позивача внаслідок таких дій відповідача, колегія суддів вважає, що сума заявленої позивачем моральної шкоди, не відповідає обсягу моральних страждань позивачки, і суд першої інстанції оцінюючи розмір завданої позивачу моральної шкоди, з урахуванням відновлення її порушених прав, визначив розмір суми яка підлягає стягнення з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про часткове задоволення заявлених позивачем позовних вимог у справі, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 25.01.2019р. у цій адміністративній справі залишити без змін, а апеляційні скарги відповідачів необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційних скаргах суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявниками апеляційних скарг доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявниками апеляційних скарг норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у справі.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області- залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.01.2019р. у справі №П/811/3349/15- залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Повний текст виготовлено - 08.07.2019р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя В.Є. Чередниченко

суддя О.М. Панченко